Справа № 127/1522/21 
Провадження № 33/801/352/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року                                                                                     м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Люлика Романа Івановича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн на користь держави.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закривши провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Скарга мотивована тим, що суд не мав відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про дату та час засідання, оскільки жодної кореспонденції стосовно даної справи ні адвокат Люлик Р.І., ні його довіритель не отримували; заявлений 25.03.2021 стороною захисту відвід головуючому судді цього ж дня був розглянутий, в той час як наступне судове засідання призначене на 26.03.2021 о 09 год. 00 хв., що суперечить ст.268 КпАП та ст.277-2 КУпАП та призвело до порушень прав ОСОБА_1 ; у протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; незважаючи на те, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою, він неодноразово намагався пояснити працівникам поліції, що він бажає пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що йому було категорично відмовлено; показання свідків, без їх допиту в судовому засідання не можуть бути прийняті судом до уваги; в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; повторний результат освідування показав, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а лікар ОСОБА_2 , яка раніше вже проводила огляд, є упередженою та зацікавленою у притягненні його до відповідальності за нібито перебування в стані алкогольного сп`яніння; показники приладу «Drager Alcotest 6820» не можуть вважатися допустим доказом.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Люлика Р.І., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 539785, складеного 03.01.2021 о 05 год. 40 хв. інспектором взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Войцещуком О.А., 03.01.2021 о 04 год. 40 хв. в м. Вінниці, Немирівське шосе, 89, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності лікаря нарколога за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 109 В (а.с.2).
Відповідно до висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2021 №0024, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду Алкотест 6820 – 0,48%, 0,45% (а.с.4).
У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не мав відомостей про його належне повідомлення, а також повідомлення його захисника про дату та час судового засідання, однак, такі доводи є безпідставними з огляду на наступне.
Встановлено, що в суді першої інстанції правову допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Люлик Р.І.
Судові засідання у справі призначалися на 29.01.2021, 17.03.2021, 25.03.2021 та 26.03.2021.
Так, у судовому засіданні 25.03.2021 захисник ОСОБА_1 – адвокат Люлик Р.І. заявив головуючому у даній справі судді Іванченку Я.М. відвід, у задоволенні якого постановою судді Вінницького міського суду Вохмінової О.С. від 25.03.2021 відмовлено.
У матеріалах справи наявна розписка, відповідно до якої повістку про виклик до суду на ім`я ОСОБА_3 до міського суду на 26.03.2021 о 09 год. 30 хв. останній отримав особисто, що підтверджується його підписом (а.с.41).
Таким чином, оскільки адвокат Люлик Р.І. був повідомлений про час і місце розгляду справи, тому і особа, якій він надавав правову допомогу – ОСОБА_1 також був повідомлений про час і місце розгляду справи.
Суд першої інстанції, врахувавши наявність у ОСОБА_1 захисника, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, взявши до уваги строки розгляду справи, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи та неповідомлення причин неявки, прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, у даному випадку не можна говорити про позбавлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності права на судовий захист. Адвокат неодноразово, до винесення постанови судом першої інстанції, брав участь у судових засіданнях, надавав відповідні заяви та докази.
Безпідставними є твердження апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки дії водія щодо ухилення від огляду зазначаються у протоколі у тому разі, якщо водій транспортного засобу взагалі відмовляється від проходження огляду. У даному випадку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Відхиляються твердження апелянта з приводу того, що показання свідків не можуть бути прийняті в основу рішення, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідки не залучалися, так як свідки залучаються у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. А свідок ОСОБА_4 допитувався в судовому засіданні за викликом суду.
Не спростовують також правильних висновків суду доводи апелянта про не відсторонення його від керування транспортним засобом, оскільки такі доводи не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Тій обставині, що ОСОБА_1 повторно в порядку самозвернення пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого встановлено, що він тверезий, суд першої інстанції надав належну правову оцінку і вказаний висновок апелянтом не спростований. 
Проведення огляду лікарем Черниш О.Ю. при попередньому складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у справі №127/22888/20 не може свідчити про її упередженість та зацікавленість при проведенні огляду 03.01.2021 у даній справі, а є лише збігом обставин.
Що стосується доводів захисника про те, що показники приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого проводився огляд, не можуть бути допустимим доказом, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного засобу - алкотестера «Драгер Alcotest 6820».
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори Драгер Alcotest. Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest 6820».
Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager «Alcotest 6810», в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва. Крім того, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016№1747 і становить 1 рік.
Не беруться до уваги твердження апелянта про те, що останнє калібрування приладу відбулося 20.03.2020, тобто з порушенням встановленого в Інструкції з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6820» шестимісячного строку, оскільки з наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке видане 20.03.2020 Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ДП «Вінницький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» слідує, що воно чинне до 19.03.2021. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам Газоаналізатори Alcotest виробництва фірми Drager (а.с.35).
У судовому засіданні адвокат Люлик Р.І. наполягав на закритті провадження у справі у зв`язку із спливом строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, однак, враховуючи, що оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено в межах встановлених вказаною статтею строків, і за результатами апеляційного розгляду постанову залишено без змін, підстави для закриття провадження відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції та не свідчать про незаконність винесеної судом першої інстанції постанови.
Таким чином, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало