П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 490/2663/20	
Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області на рішення Центрального районного суду           м. Миколаєва від 02 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК №2478329 від 03.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач дійсно здійснював рух в зустрічному напрямку по вул. Чкалова (м. Миколаїв) у зоні дії дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом», однак по ходу його руху відсутній належним чином розташований знак, що визначає дорогу з одностороннім рухом. 
Крім того позивачем зазначено про допущені процедурні порушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення: йому не було пред`явлено докази вчинення адміністративного правопорушення та не вручено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 листопада 2020 року позов задоволено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, Управління патрульної поліції в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що факт руху в зустрічному напрямку по вул. Чкалова (м. Миколаїв) визнаний позивачем у позовній заяві та підтверджується наданим до відзиву відеозаписом з відео-реєстратора поліцейського.
Також  до суду першої інстанції були надані фотознімки розміщення дорожніх знаків по напрямку руху позивача, які свідчать про його обізнаність про рух у зоні дії дорожнього знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» у зустрічному напрямку.
ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Фактичні обставини справи.

03.05.2020 року сержантом поліції Асауленко М.С. було складено постанову, серії ЕАК№ 2478329, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 38).
Як зазначено у вказаній постанові, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 03.05.2020 року у м. Миколаєві, вул. Чкалова, 13, керуючи т/з Kia Cerato, номерний знак НОМЕР_1 , позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 5.5, а саме рухався у зустрічному напрямку, чим порушив п. 33 ПДР України.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 5.5 Розділу 33 ПДР України дорожній знак «Дорога з одностороннім рухом» визначає дорогу або відокремлену проїзну частину, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.
Пунктом 3.21 Розділу 33 ПДР України визначено дорожній знак «В`їзд заборонено», який забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою:
запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;
запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;
організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо;
запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9;
запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).
Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.
Позивачем у позовній заяві визначено, що він рухався по вул. Чкалова від вул. Рюміна та був зупинений на відрізку між вулицями Рюміна та Андрєєва.
Рух по вулиці Чкалова здійснюється у односторонньому напрямку від вул. Пушкінської до вул. Андрєєва та вул. Рюміна (а.с. 7).
Вказані обставини визнаються усіма учасниками справи.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Разом з тим, як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно у позовній заяві визнається факт руху по вул. Чкалова у напрямку від вул. Рюміна, проте зазначається про відсутність належно встановлених дорожніх знаків, що визначають дорогу з одностороннім напрямком руху.
Судова колегія у свою чергу відхиляє вказані твердження позивача, оскільки дорожній знак 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» відноситься до інформаційно-вказівних знаків та  встановлюється по ходу руху транспортних засобів.
Однак, як свідчать матеріали справи, дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», який забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом, встановлено на в`їзді на вул. Чкалова з вул. Рюміна, що підтверджується наданою позивачем схемою розстановки знаків (а.с. 7) та наданими відповідачем фотознімками (а.с. 34).
Таким чином, позивач, здійснюючи поворот з вул. Рюміна на вул. Чкалова, повинен був помітити дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», який встановлено для запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом. 
Зважаючи на зазначене, судова колегія вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожніх знаків (п. 33 ПДР України).
Стосовно твердження позивача про порушення порядку притягнення його адміністративної відповідальності, що виразилось у ненаданні йому постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 285 КупАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
За наслідком дослідження оскаржуваної постанови серії ЕАК №2478329 від 03.05.2020 року судова колегія зазначає, що у ній міститься відмітка про відмову позивача отримати вказану постанову на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Також факт відмови ОСОБА_1 від отримання постанови зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського та вбачаться при відтворенні відеозапису 20200503193815000378.
З огляду на доведеність вини позивача та встановленої законності дій посадової особи патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовної зави про скасування постанови серії ЕАК №2478329 від 03.05.2020 року.
Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини справи та їм надано невірну правову оцінку, колегія суддів, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, скасовує судове рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.    272,  286,  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд,-          
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області - задовольнити.
Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02 листопада 2020 року -скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.    Скрипченко В.О.