Справа № 367/1280/21
№ апеляційного провадження: 33/824/2082/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Шестопалова Я.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 травня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1  посилається на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, 16 березня 2021 року ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови.   
В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1  посилаєтьсяна те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що він керував транспортним засобом та його вини. Звертає увагу на те, що працівники поліції його не зупиняли, він не керував транспортним засобом, а тому працівники поліції перевищили свої повноваження та неправомірно вимагали у нього пройти огляд на стан сп`яніння. Відтак, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підтвердження того, що він не перебував у стан алкогольного сп`яніння, він особисто негайно звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області Ірпінської міської поліклініки і одержав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого він був тверезим.       
В судовому засіданні адвокат Шевченко З.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,   апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було винесено 03 березня 2021 року за відсутності особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності (а.с. 9-11).
Копію постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 рокуОСОБА_1 отримав 16 березня 2021 року (а.с. 12).
26 березня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.
Враховуючи викладене, вважаю, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 рокує поважними. 
Приймаючи постанову про визнанняОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №082807, в якому зазначено, що 22 лютого 2021 року о 10 год. 10 хв. у місті Ірпінь, по вул. Котляревського, 22, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 ,з  явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.  Вказаний протокол був складений у присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та підписаний ними (а.с. 2).
До протоколу було долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких вони засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та CD диск із відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 4, 5).
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явлена відповідна вимога щодо проходження медичного огляду та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку. Однак, ОСОБА_1 не вчинив дій, спрямованих на проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, а лише вимагав пояснити йому причину його зупинки працівниками поліції. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав. Жодних заперечень на те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 не висловлював (а.с. 5).
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 обґрунтовано була розцінена як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження згідно із встановленим порядком огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 викласти свої заперечення або зауваження з цього приводу у протоколі про адміністративне правопорушення, останній не навів.
Відтак, ОСОБА_1 не спростовував факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вказані посилання спростовані матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачаться, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння попросив пояснити йому причину його зупинки, що підтверджує факт керування ним транспортним засобом.
Суд також не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області Ірпінської міської поліклініки від 22 лютого 2021 року, оскільки сама по собі відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення, за що передбачено адміністративну відповідальність. Перебувала особа, яка відмовилася від проходження огляду, у стані сп`яніння чи ні не потребує доведення під час виявлення складу такого правопорушення. 
Крім того, як вбачається з вказаного висновку, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився о 13 год. 40 хв., в той час як він був зупинений працівниками поліції о 10 год. 10 хв., тобто більше ніж через три години від моменту зупинення транспортного засобу, а тому такий висновок не може бути належним та допустимим доказом у справі.       
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року - залишенню без змін.
Керуючись ст. 294  КУпАП, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                              Г.В. Крижанівська