ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" травня 2021 р.                                     Справа№ 910/19870/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Кравчука Г.А. 
 в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс"
на рішення Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року
у справі № 910/19870/20 (суддя Павленко Є.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс", 
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" 
про стягнення 19 306,38 грн., - 
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.           Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" 19 306,38 грн. 
1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги в порядку суброгації (регресу) до відповідача, як страховика особи, що є винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у справі №910/19870/20 у задоволенні позову відмовлено. Повне рішення складено 22 лютого 2021 року (а.с.62-63).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 11.03.2021, в якій просить "скасувати судове рішення Господарського суду м. Києва від 22.02.2021 р. по справі № 910/19870/20 і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі". 

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1          У апеляційній скарзі позивач зазначає, що відсутність факту спливу строку тривалістю 90 днів не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки позивач в межах річного строку (визначеного ст. 37 Закону України "Про ОСЦПВ") звернувся до суду з позовом, тобто здійснив волевиявлення обравши на власний розсуд спосіб захисту порушеного права. Позивач посилається на правові позиції, що викладені у постановах Верховного Суду у справах №910/6013/20, №910/6185/20, №910/9767/20, №910/6981/20, №910/9585/20, №910/10843/20.

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1          У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що позивачем виплачено страхове відшкодування без урахування зносу та те, що у даному випадку підлягав застосуванню коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,7, оскільки рік випуску застрахованого позивачем транспортного засобу складає 14 років, тому з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та розміру франшизи розмір страхового відшкодування становить 15626,99 грн. (сума по ремонтній калькуляції 25747,44 грн., з яких сума вартості необхідних до заміни запчастин 12600,64 грн.х0,7 коефіцієнт фізичного зносу=8820,45 грн.).
5.2          Строк прийняття рішення та виплати страхового відшкодування не настав, а відповідно право позивача не порушено.
5.3          Додатково відповідач повідомив, що ним прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 15626,99 грн., які виплачено позивачу на підставі платіжного доручення від 30.03.2021 р.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 року, матеріали судової справи № 910/19870/20 разом з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Кравчук Г.А. 
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у справі № 910/19870/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7.          Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.           21 серпня 2020 року на автодорозі Р-03 - Північно-Східний обхід міста Києва 15 км + 200 м, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: автомобіля "OPEL OMEGA", державний номерний знак: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , з автомобілем "OPEL VECTRA", державний номерний знак: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "OPEL OMEGA", державний номерний знак: НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з автомобілем "OPEL VECTRA", державний номерний знак: НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив пункт 16.11 Правил дорожнього руху України.
Зазначені обставини були встановлені постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 2 жовтня 2020 року в справі № 359/7180/20, якою водія автомобіля "OPEL OMEGA", державний номерний знак: НОМЕР_1 , ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 25).
8.2.          Внаслідок вказаної ДТП пошкоджено автомобіль "OPEL VECTRA", державний номерний знак: НОМЕР_2 (застрахований транспортний засіб). Власником застрахованого транспортного засобу є ОСОБА_2 . 
8.3.          Пошкоджений транспортний засіб застраховано позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "Прямий захист" від 7 липня 2020 року № 47734а0к (а.с. 13-18).
8.4.           27 серпня 2020 року ОСОБА_2 (страхувальник) звернувся до позивача із заявою про подію та виплату страхового відшкодування за вказаним договором (а.с. 18, 20).
8.5.          На підставі ремонтної калькуляції від 27 вересня 2020 року № 1.003.20.0 позивачем складено страховий акт від 1 жовтня 2020 року № АRX2632936, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 20 606,38 грн. (а.с. 28-30, 36, 37).
8.6.          Сума страхового відшкодування перерахована позивачем на рахунок страхувальника, - ОСОБА_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 5 жовтня 2020 року № 710837. Зі змісту вказаного платіжного доручення вбачається, що сума страхового відшкодування виплачена страхувальнику без ПДВ (а.с. 38).
8.7.          На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як особи, що на законних підставах експлуатувала автомобіль "OPEL OMEGA", державний номерний знак: НОМЕР_1 , застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) серії АО № 002410275 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн., франшиза - 1 300,00 грн.) (а.с. 26).
8.8.           02.12.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою від 30 листопада 2020 року № ЕЛ_00011760 про виплату страхового відшкодування в розмірі 20 606,38 грн., яку вручено відповідачу 08.12.2020 (а.с. 39, 40-41).

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.          Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, набув права потерпілої у ДТП особи в межах виплаченої суми страхового відшкодування. 
9.2.          Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - водія транспортного засобу "OPEL OMEGA" д.н.з. НОМЕР_1 , який є винною особою у скоєнні ДТП станом на момент її скоєння (21.08.2020) була застрахована відповідачем на підставі полісу АО № 002410275, при цьому цим полісом встановлено ліміт по майну у розмірі 130 000,00 грн та франшизу в розмірі 1300,00 грн., саме відповідач є особою, на яку вказаним полісом покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації вищевказаного автомобіля на момент ДТП.
9.3.           02 грудня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування від 30 листопада 2020 року № ЕЛ_0001176, яка була отримана останнім 8 грудня 2020 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 підтримала власний правовий висновок (викладений у постанові від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к) щодо порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначивши, що: "попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених   законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування в межах річного строку.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у   Законі № 1961-IV   прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.".
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що подання відповідної заяви як підстави для виплати страхового відшкодування не заперечує права потерпілого звернутися за судовим захистом, з огляду на що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про те, що позивач передчасно звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вказаної суми.
10.2          Наданий позивачем техпаспорт на застрахований автомобіль свідчить про те, що на момент скоєння ДТП строк його експлуатації складав понад 12 років.
10.3          Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003   №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
10.4          Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
10.5          Наданий позивачем розрахунок не містить інформації щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу.
10.6          Натомість у процесі розгляду справи судом першої інстанції відповідачем подано розрахунок страхового відшкодування, у якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу деталей складає 25747,44 грн., вартість деталей, що замінюються без урахування зносу 12600,64 грн., вартість деталей з урахуванням зносу 8780,19 грн., коефіцієнт фізичного зносу 70%, безумовна франшиза 1300 грн., а тому сума страхового відшкодування складає 15626,99 грн. (а.с. 53).
10.7          З огляду на викладене, враховуючи умови полісу, положення статей 12, 22, 29 Закону, статей 9, 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1192 ЦК України, на переконання колегії суддів, у відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду з урахуванням зносу в розмірі 15626,99 грн. У іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими.
10.8          До відзиву на апеляційну скаргу відповідачем також додано платіжне доручення №36031 від 30.03.2021 яким підтверджується перерахування відповідачем на користь позивача 15626,99 грн. страхового відшкодування в порядку регресу згідно страхового акту №20.2410275-5766 за договором страхування №АО2410275.
10.9          З огляду на те, що матеріалами справи підтверджено факт оплати позивачем 15626,99 грн. страхового відшкодування із врахуванням зносу та франшизи після відкриття провадження у справі, а також те, що позивачем не заперечується факт виплати йому відповідачем 15626,99 грн., колегія суддів вважає, що провадження в частині стягнення з відповідача вказаної суми підлягає закриттю, а в іншій частині, - у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1          Враховуючи викладені у постановах Верховного Суду у справах №910/6013/20, №910/6185/20, №910/9767/20, №910/6981/20, №910/9585/20, №910/10843/20 правові позиції колегія суддів частково погоджується з твердженнями позивача щодо наявності у нього прав, яке підлягає судовому захисту.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем порушено набуте позивачем право на отримання страхового відшкодування.

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.3. Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
13.4.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України). 
13.5.          Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.6.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.7.          Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).
13.8.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
13.9.          Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
13.10.          Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України). 
13.11.          За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
13.12.          Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
13.13.          Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
13.14.          Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
13.15.          Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічна норма міститься у статті 9 Закону України "Про страхування".
13.16.          Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.          Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з`ясування обставин справи.
14.2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у справі №910/19870/20 скасувати.
14.3.           Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у справі № 910/19870/20 задовольнити частково.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 4 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 278, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" на рішення Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у справі №910/19870/20 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року у справі №910/19870/20 скасувати та прийняти нове рішення:
« 1) Провадження у справі в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ в частині стягнення 15626,99 грн., - закрити. У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аркс" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ в частині стягнення 3679,39 грн., - відмовити.»
3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Аркс".
4. Справу №910/19870/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 17.05.2021 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                Г.А. Кравчук