ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2021 р.                                    Справа №909/1005/18
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
Судді-доповідача                                                              Плотніцький Б.Д.
Суддів                                                                      Гриців В.М.
          Зварич О.В.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» вих.№1-011 від 10.12.2020 (вх.№ 01-05/3685/20 від 14.12.2020),
на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2020 (повний текст рішення складено 01.12.2020, суддя Шкіндер П.А.),
у справі №909/1005/18
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг», м. Київ,
до відповідача: Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед, м. Івано-Франківськ,
про стягнення 2 249 390, 29 грн; з яких 937 536 грн - вартість поставленого неякісного товару; 583 532,45 грн - збитків; 728 321, 84 грн - сума попередньої оплати

В порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення  (виклику) учасників справи.
ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2020 у справі №909/1005/18, заяву Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед про розподіл судових витрат - задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» на користь Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед - 56 000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» оскаржило таке в апеляційному порядку.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2020 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Дубник О.П., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, у складі колегії суддів: головуючого судді (судді - доповідача) Дубник О.П., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» вих.№1-011 від 10.12.2020 (вх.№ 01-05/3685/20 від 14.12.2020) на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2020 у справі №909/1005/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Розпорядженням керівника апарату суду №257  від 07.04.2021 у зв`язку зі смертю головуючого судді Дубник О.П. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.
Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2021 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Плотніцького Б.Д., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 справу №909/1005/18 прийнято до провадження колегією суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Плотніцького Б.Д., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В. та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до оголошення на офіційному веб-сайті Західного апеляційного господарського суду, 25.02.2021 судом тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції у зв`язку із відсутністю достатнього фінансування.
Відтак, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 представнику відповідача - адвокату Фатула Т.В. повідомлено телефонограмою (відповідно до списку розсилки поштової кореспонденції) за номером телефону зазначеному у відзиві на апеляційну скаргу, а апелянту надіслано на електронну адресу, яку останнім зазначено в апеляційній скарзі як контактну.
Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами. Судове засідання не проводилось. Учасники провадження не викликались.
Фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору в частині задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги доводи позивача, викладені у запереченнях, зокрема, що додані відповідачем до клопотання докази не доводять а ні вартості отриманої правової відповідачем правової допомоги, а ні самого факту здійснення оплати вказаних у клопотанні сум грошових коштів відповідному фахівцю у галузі права.
Апелянт звертає увагу суду на той факт, що угода, на підставі якої відповідачем було перераховано вказані грошові кошти, укладена з самозайнятою особою - адвокатом Фатулою Т.В., а грошові кошти відповідачем були нібито перераховані не адвокату Фатулі Т.В., а фізичній особі-підприємцю Фатулі Т.В. (дані особи мають різний правовий статус в розумінні діючого законодавства). Тобто, призначення платежу, що наведене у платіжних дорученнях, вказує про те, що дані платежі були здійснені на підставі угоди, що була укладена не з адвокатом, а на підставі угоди, що була укладена з фізичною особою-підприємцем Фатулою Т.В.
Відтак, на переконання апелянта, підтвердження про понесення відповідачем витрат на правову допомогу, в розумінні ст. 126 ГПК України, відсутнє.
Крім того апелянт зазначає, що судом першої інстанції було проігноровано той факт, що сам договір про надання правової допомоги, який наявний в матеріалах справи (не дивлячись на той факт, що він був укладений саме з адвокатом, а не ФОП, який отримав оплату можливо за іншою угодою) не містить розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру). Також, відповідно до змісту вказаного договору неможливо встановити, що правова допомога буде надаватись саме у даній справі, а не в будь-якій іншій.
На думку апелянта, до заяви про ухвалення додаткового рішення заявником не додано належного розрахунку вартості наданої правової допомоги, а опис робіт, відповідно до акту приймання-передачі робіт від 22.01.2019, не є детальним та не дозволяє встановити час, витрачений на надання певного виду допомоги та його вартість, а самі надані послуги, наведені в акті, повторюються. 
Апелянт вважає, що вартість наданих послуг є завищеною та такою, що не відповідає складності справи та витраченого часу на підготовку фактично однакових процесуальних документів представником заявника.
Крім того, апелянт переконаний, що відповідачем не дотримано передбаченого ст. 129 ГПК України строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення. Зокрема, судове рішення у справі було винесено 05.03.2020, а заяву про винесення додаткового рішення у справі відповідачем подано 11.03.2020.
Поряд з іншим, апелянт наголошує, що судом першої інстанції не враховано, що позовні вимоги ТОВ «КЕС-УА Холдинг» рішенням суду від 05.03.2020 були задоволені частково на суму 728 321,84 грн. А отже, дана обставина мала бути врахована судом першої інстанції при винесенні додаткового рішення у справі, навіть якби вартість та розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу були б доведеними.
Таким чином, апелянт вважає, що враховуючи відсутність доказів сплати грошових коштів саме на рахунок адвоката, а також відсутність доказів належного відображення отриманих грошових коштів у відповідній книзі обліку доходів самозайнятої особи адвоката, свідчить про необґрунтованість заявлених вимог. В свою чергу, відсутність розрахунку витрат на правову допомогу позбавляє суд можливості встановити розумність та обґрунтованість витраченого часу фахівцем у галузі права, що пов`язаний з розглядом справи.
Відтак, апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2020 у справі №909/1005/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви  ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з позицією апелянта та зазначає, що 05.03.2020 судом першої інстанції було прийнято рішення, яким позов ТОВ «КЕС-УА Холдинг» задоволено частково, при цьому, судом не було вирішено питання про судові витрати, у зв`язку з чим, адвокатом Фатулою Т.В. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яке є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.
Відповідачем у порядку, встановленому ст. 124 ГПК України, 23.01.2019 було подано до суду клопотання про долучення доказів, яким було визначено орієнтовний розмір понесених витрат у сумі 50 000 грн із вказанням детального опису робіт (наданих послуг). До даного клопотання було, зокрема, долучено додаткову угоду від 23.11.2018 до Договору №1 про надання правової допомоги від 18.06.2018, акт виконаних робіт від 22.01.2019, платіжне доручення №394 від 13.12.2018.
Щодо тверджень апелянта щодо того, що кошти, які були сплачені ДП «Завод якісних бетонів», згідно платіжних доручень №394 від 13.12.2018 та №1790 від 23.03.2020, в користь адвоката Фатули Т.В. на його рахунок як ФОП, а не самозайнятої особи, то відповідач зазначає, що ФОП Фатула Т.В. був зареєстрований 05.07.2007 із основним КВЕДОМ 69.10 Діяльність у сфері права і залишається такою до цього часу.
Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №688 було одержано Фатулою Т.В. 07.05.2009, тобто вже після реєстрації ФОП. Відповідно як ФОП, Фатула Т.В. перебуває на 3-й групі єдиного податку із 01.01.2016. Усі рахунки в банках, відповідно, відкриті саме на ФОП Фатула Т.В.
З приводу тверджень апелянта щодо, нібито, неспівмірності витрат , допущених судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, то відповідач зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач зазначає, що ТОВ «КЕС-УА Холдинг» не подавалось при розгляді справи у суді першої інстанції жодного клопотання у порядку ст. 126 ГПК України щодо неспівмірності витрат, понесених ДП «Завод якісних бетонів». Також, апелянтом не наводилось жодних аргументів щодо неспівмірності витрат, понесених відповідачем і у запереченні ТОВ «КЕС-УА Холдинг» на заяву ДП «Завод якісних бетонів» про ухвалення додаткового рішення у даній справі.
Щодо тверджень апелянта з приводу ненадання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат (далі - Книга), затвердженої наказом Міндоходів 16.09.2013 №481, то відповідач зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб-підприємців» №786-ІХ від 14.07.2020 було постановлено внести зміни до Податкового кодексу України, зокрема, спеціальну норму (пункт 177.10 ст. 177 ПК України), якою раніше зобов`язувалось фізичних осіб-підприємців вести Книгу, скасовано і, відповідно, у даний час у ФОП відсутній обов`язок по веденню Книги, та як наслідок, немає жодних підстав вважати, що Книга може бути належним та допустимим доказом у даній справі.
З огляду на вищенаведене, ДП «Завод якісних бетонів» вважає, що доводи апеляційної скарги ТОВ «КЕС-УА Холдинг» є необґрунтованими, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, та як наслідок, не підлягають до задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів" Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед про стягнення 2 249 390,29 грн; з яких 937 536 грн - вартість поставленого неякісного товару; 583 532,45 грн - збитків; 728 321, 84 грн - сума попередньої оплати.
23.01.2019 від представника відповідача - адвоката Фатули Т.В. надійшло клопотання про доручення доказів по справі, в якому зазначено, що орієнтовний розмір понесених судових витрат становить 50 000 грн, та долучено Додаткову угоду від 23.11.2018 до Договору №1 про надання правової допомоги від 18.06.2018, Акт виконаних робіт від 22.01.2018 по справі №909/1005/18, копію платіжного доручення №394 від 23.12.2018 на суму 30 000 грн (том 2, а.с.273-277).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.03.2020 у справі 909/1005/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» до Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед про стягнення заборгованості в сумі 2 249 390 грн 29 к. задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед (м. Івано-Франківськ, вул. Симона Петлюри, 10, ЄДРПОУ 35276460) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» (м. Київ, пр-т Степана Бандери, 20-Б, код ЄДРПОУ 37140134) 728321,84 грн. попередньої оплати та 10 924,83грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено (том 5, а.с.147-156).
11.03.2020 від відповідача надійшла заява №10 від 11.03.2020 про ухвалення додаткового рішення (вх..№4094/20), до якої долучено копію Додаткової угоди від 23.11.2018 до Договору №1 про надання правової допомоги від 18.06.2018, копію Акту виконаних робіт від 22.01.2018 по справі №909/1005/18, копію платіжного доручення №394 від 23.12.2018 на суму 30 000 грн (том 4, а.с.158-162).
25.03.2020 від позивача надійшло заперечення на заяву Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдинг Лімітед про ухвалення додаткового рішення у справі №909/1005/18 (том 4, а.с.175-178).
12.11.2020 під відповідача надійшла відповідь на заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення (вх..№15485/20), до якої долучено платіжне доручення №394 від 13.12.2018 на суму 30 000 грн. та платіжне доручення №1790 від 23.03.2020 на суму 26 000 грн.
15.11.2020 від позивача надійшли заперечення на заяву Дочірнього підприємства «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдинг Лімітед про ухвалення додаткового рішення у справі №909/1005/18 (том 5, а.с.78-80).
З матеріалів справи вбачається, 18.06.2018 між ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдинг Лімітед та адвокатом Фатулою Тарасом Вікторовичем укладено Договір про надання правової допомоги №1(далі - Договір) (том 1, а.с.186-187).
Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору адвокат зобов`язується здійснити надання правової допомоги Клієнту на умовах та в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору. Надання Адвокатом правової допомоги Клієнту включає: захист та/або представництво та/або надання інших видів правової допомоги.
За цим Договором Адвокат здійснює надання правової допомоги Клієнту за всіма (без виключення та обмежень) судовими справами, що виникли до моменту підписання та після підписання даного Договору (п.1.3. Договору).
Згідно з п.3.1. Договору за надання Адвокатом послуг з правової допомоги Клієнту, останній зобов`язується сплатити Адвокату вартість послуг (гонорар) та компенсувати понесені витрати.
Пунктом 3.2. Договору погоджено, що вартість послуг (гонорар) формується на підставі тарифів, що визначені Сторонами в Додатку №1 до даного Договору та фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), з урахуванням тарифів та обсягу фактично наданих послуг.
За результатами надання послуг з правової допомоги за цим Договором, Сторонами складається та підписується акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) (п.3.4. Договору).
Відповідно до Додаткової угоди від 23.11.2018 до Договору №1 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018, укладеної між ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдинг Лімітед та адвокатом Фатулою Тарасом Вікторовичем, сторони домовились про те, що Адвокат надає Клієнту професійну правничу допомогу, передбачену Договором №1 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018, стосовно представництва інтересів Клієнта в господарській справі №909/1005/18 за позовом ТОВ «КЕС -УА Холдинг» до ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед про стягнення 2  249  390,29 грн, з яких 937  536 грн - вартість поставленого неякісного товару; 583  532,45 грн - збитків; 728 321,84 грн - сума попередньої оплати. Сторони домовились, що гонорар Адвоката визначається виходячи з часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складності справи, обсягом наданих послуг, ціною позову і розраховується за наступними тарифними ставками: - вартість 1 години витраченого часу на надання професійної правничої допомоги Адвокатом складає 2 000,00 грн без ПДВ. Остаточний розмір гонорару Адвоката визначається в акті виконаних робіт (том 2, а.с.275).
Згідно з Актом виконаних робіт (згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018 по господарській справі №909/1005/18) від 22.01.2019, підписаного  виконавцем адвокатом Фатулою Т.В. та клієнтом ДП "Завод якісних бетонів" Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед"  та скріплений печатками сторін, виконавцем виконано такі роботи:
- надання усної консультації стосовно роз`яснення юридичних наслідків розгляду позовної заяви по суті, розгляду судовим органом апеляційної скарги, роз`яснення підстав та порядку оскарження судового рішення в апеляційному ікасаційному порядку, роз`яснення наслідків набрання судовим рішенням законної сили, роз`яснення порядку виконання судового рішення, обрання правової позиції в інтересах Клієнта (26.11.2018 - 1 год) - 2 000 грн;
- ознайомлення та вивчення матеріалів справи, ознайомлення з позовною заявою та додатками до неї (22.05.2018 - 4 год) - 8 000 грн;
- підготовка відзиву на позовну заяву: аналіз законодавства, що регулює правовідносини між сторонами, обрання правової позиції, аналіз судової практики з аналогічних правовідносин, формування відзиву з додатками учасникам справи, клопотання про витребування доказів, клопотання про призначення судової експертизи, клопотання про долучення доказів, клопотання про виклик свідків, час витрачений на відправку поштових відправлень учасникам справи (23.11.2018-22.01.2019 - 16 год) - 32  000 грн;
- участь у судових засіданнях (за всі засідання незалежно від їх тривалості) - 8 000,00грн.
Загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 50 000,00грн (том 2, а.с.276).
Відповідно до платіжного доручення №394 від 13.12.2018  ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед сплатило на користь ФОП Фатула Тарас Вікторович 30 000 грн, призначення платежу: оплата за надання професійної правничої допомоги згідно з договором №1 від 18.06.2018 без ПДВ (том 4, а.с.162).
Згідно з Актом №4 виконаних робіт (згідно договору №1 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018 по господарський справі за №909/1005/18) від 10.03.2020, підписаного  виконавцем адвокатом Фатулою Т.В. та клієнтом ДП "Завод якісних бетонів" Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед"  та скріплений печатками сторін, виконавцем виконано такі роботи: - підготовка відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2019 про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі, підготовка клопотання про долучення доказів та додаткових пояснень у справі. Час витрачений на відправку поштових відправлень учасникам справи (25.10.2019-05.03.2020  3 год) - 6 000 грн. Вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 6 000 грн (том 4 а.с.170).
Відповідно до платіжного доручення №1790 від 23.03.2020  ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед сплатило на користь ФОП Фатула Тарас Вікторович 26 000 грн, призначення платежу: зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 Фатула Тарас Вікторович (оплата за правничі послуги згідно з договором №1 від 18.06.2018 без ПДВ (том 4, а.с.171).

Норми права та висновки, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1      ст.123 ГПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3      ст.123 ГПК України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема,    витрати на професійну правничу допомогу.
За положеннями ч. 1      ст. 126 ГПК України     витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2      ст. 126 ГПК України     передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Крім того, п.2 ч. 2      ст.126 ГПК України     встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п.1 ч.2      ст. 126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч. ч. 4, 5      ст. 129 ГПК     Кодексу, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 1      ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"     адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно з      ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"     гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
За положеннями ч.3      ст. 126 ГПК України     для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Щодо посилання апелянта на те, що сума стягнення витрат на професійну правничу допомогу завищена, неспівмірна та не відповідає складності справи, то колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивач не скористався правом на подачу клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу або заперечень щодо співмірності таких.
Натомість, позивачем було подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №909/1005/18, в якій стверджував про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на неналежність долучених до заяви доказів. Однак, позивач не заявляв про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу та не просив про зменшення таких.
Так, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
З наведеного вище вбачається відмінність понять "зменшення судових витрат", яке можливе лише за клопотанням іншої сторони та "розподіл судових витрат", що є виключно прерогативою суду.
Крім того, слід звернути увагу на правову позицію викладену в постанові Верховного суду від 08.04.2020 у справі 922/2685/19, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, у розуміння положень ч.5 ст.126 ГПК України, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано заперечень щодо співмірності витрат на правову допомогу та заяви про зменшення таких.
Також, безпідставними є посилання апелянта на те, що відповідачем не надано розрахунку витрат на правову допомогу та детального опису виконаних робіт, оскільки в заяві про ухвалення додаткового рішення від 11.03.2020 відповідачем наведено детальний обсяг та вартість понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено актами виконаних робіт від 22.01.2019 та від 10.03.2020.
Не знайшли свого підтвердження посилання апелянта на те, що послуги, надані адвокатом, зазначені в акті приймання-передачі виконаних робіт від 22.01.2019, повторюються, є однаковими та зазначені двічі в одному документі. Апелянт посилається на послуги, надані адвокатом, які зазначені в детальному описі наданих послуг в заяві про ухвалення додаткового рішенні від 11.03.2020, натомість, відповідно до Акту виконаних робіт від 22.01.2019 та Акту №4 виконаних робіт від 10.03.2020, надані послуги не повторюються та не є однаковими.
Актом виконаних робіт (згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018 по господарській справі №909/1005/18) від 22.01.2019, відповідно до якого загальна вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 50 000,00 грн, та Актом №4 виконаних робіт (згідно договору №1 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018 по господарський справі за №909/1005/18) від 10.03.2020, відповідно до якого вартість витрат на професійну правничу допомогу складає 6 000 грн, підтверджується вартість витрат на професійну правничу допомогу на суму 56 000 грн.
Хибним є посилання апелянта на те, що договір про надання правової допомоги від 18.06.2018 не містить розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару та не зазначено, що правова допомога буде надаватись саме у справі №909/1005/18, а не у будь-якій іншій, з огляду на наступне.
Пунктами 3.2., 3.4. Договору №1 про надання професійної правничої допомоги погоджено, що вартість послуг (гонорар) формується на підставі тарифів, що визначені Сторонами в Додатку №1 до даного Договору та фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), з урахуванням тарифів та обсягу фактично наданих послуг. За результатами надання послуг з правової допомоги за цим Договором, Сторонами складається та підписується акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт).
В свою чергу, відповідно до Додаткової угоди від 23.11.2018 до Договору №1 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018, укладеної між ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдинг Лімітед та адвокатом Фатулою Тарасом Вікторовичем, сторони домовились про те, що Адвокат надає Клієнту професійну правничу допомогу, передбачену Договором №1 про надання професійної правничої допомоги від 18.06.2018, стосовно представництва інтересів Клієнта в господарській справі №909/1005/18 за позовом ТОВ «КЕС -УА Холдинг» до ДП «Завод якісних бетонів» Компанії з обмеженою відповідальністю Екстрар Холдінг Лімітед про стягнення 2  249  390,29 грн, з яких 937  536 грн - вартість поставленого неякісного товару; 583  532,45 грн - збитків; 728 321,84 грн - сума попередньої оплати. Сторони домовились, що гонорар Адвоката визначається виходячи з часу витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складності справи, обсягом наданих послуг, ціною позову і розраховується за наступними тарифними ставками: - вартість 1 години витраченого часу на надання професійної правничої допомоги Адвокатом складає 2 000,00 грн без ПДВ. Остаточний розмір гонорару Адвоката визначається в акті виконаних робіт.
Необґрунтованими є також посилання апелянта не те, що платіжні доручення № 394 від 13.12.2018 на суму 30 000,00 грн. та №1790 від 23.10.2020 на суму 26  000 ,00 грн, не є належним доказом того, що відповідачем понесено витрати на професійну правову допомогу, так як кошти були сплачені на користь фізичної особи-підприємця Фатули Т.В., а не на користь адвоката.
Адже з матеріалів справи вбачається, що відповідач просив відшкодувати витрати, понесені на правову допомогу, надану адвокатом Фатулою Т.В. 
Колегія суддів зазначає, що Фатула Тарас Вікторович Легінь Р.О. є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №688 від 07.05.2009.
Згідно платіжного доручення №394 від 13.12.2018 на суму 30 000,00 грн. кошти були перераховані ФОП Фатула Т.В., призначення платежу: оплата за надання професійної правничої допомоги згідно з договором №1 від 18.06.2018 та платіжного доручення №1790 від 23.03.2020 на суму 26 000,00 грн кошти були перераховані ФОП Фатула Т.В. призначення платежу: зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 Фатула Тарас Вікторович (оплата за правничі послуги згідно з договором №1 від 18.06.2018.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Фатула Т.В. брав участь у судому процесі при розгляді справи №909/1005/18, подавав відзив на позовну заяву та процесуальні клопотання.
А відтак, безпідставними є посилання позивача на те, що відповідачем не обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді.
Крім того, слід звернути увагу на позицію, викладену Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19, зокрема, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Щодо тверджень апелянта з приводу ненадання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат (далі - Книга), затвердженої наказом Міндоходів 16.09.2013 №481, то колегія суддів погоджується з позицією відповідача, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб-підприємців» №786-ІХ від 14.07.2020 було постановлено внести зміни до Податкового кодексу України, зокрема, спеціальну норму (пункт 177.10 ст. 177 ПК України), якою раніше зобов`язувалось фізичних осіб-підприємців вести Книгу скасовано і відповідно у даний час у ФОП відсутній обов`язок по веденню Книги, та як наслідок, немає жодних підстав вважати, що Книга може бути належним та допустимим доказом у даній справі.
З приводу посилання апелянта на те, що клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано відповідачем з порушенням процесуальних строків, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Частиною 6 статті 116 ГПК України унормовано, що останній день строку триває 24 години, але не коли цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий день закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.
Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення у справі №909/1005/18 було ухвалено 05.03.2020, а заяву про винесення додаткового рішення у справі подано 11.03.2020, слід також зазначити, що 07.03.2020-09.03.2020 були вихідними днями.
А тому, посилання апелянта на цю обставину, також є безпідставними та не беруться судом до уваги.
В ухвалі від 04.11.2019 у справі 9901/264/19 зазначена наступна позиція Верховного суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме, пунктом 9 частини першої  статті 1 Закону № 5076-VI  встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої  статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до  статті 19 Закону № 5076-VI  видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 18.06.2018; додаткову угоду від 23.11.2018 до договору про надання правової допомоги від 18.06.2018; акт виконаних робіт від 22.01.2019; акт №4 виконаних робіт від 10.03.2020; платіжне доручення №394 від 13.12.2018 на суму 30 000,00 грн. та платіжне доручення №1790 від 23.03.2020 на суму 26 000,00 грн, що підтверджують  розрахунок вартості наданих послуг, виконаних робіт.
З заяви вбачається, що відповідач вважає за необхідне покласти витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 56 000 грн на позивача, оскільки його позов задоволено частково, зокрема, ціна позову складала 2  249 390,29 грн, а судом позов задоволено на суму 728  321,84 грн.
Відповідно до  статті 276 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд ухвалив оскаржуване рішення з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.
Доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає.
З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що додаткове рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до  ст. 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI  (в редакції  Закону № 465-IX від 16.01.2020, далі - Закон №3674-VI) Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
Апелянтом оскаржується додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2020. А відтак, вимога апеляційної скарги не пов`язана з позовними вимогами і не стосується суті спору.
Законом №3674-VI встановлено вичерпний перелік об`єктів справляння судового збору. Оскільки Законом №3674-VI прямо не передбачено, що за оскарження рішення суду в частині розподілу судових витрат, має бути сплачено судовий збір, а тому скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір не сплачувався.
Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» вих.№1-011 від 10.12.2020 (вх.№ 01-05/3685/20 від 14.12.2020), залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2020 у цій  справі без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави  2  Розділу  IV ГПК України.
3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя                                                                                Б.Д.Плотніцький

Судді                                                                                                    В.М.Гриців

                                                                                                    О.В.Зварич