ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/185/21 Справа № 711/1407/21	  	Головуючий по 1 інстанції Угорчук В.В.	
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2021 р.                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/1407/21 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2021 року

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, ІПН:  НОМЕР_1 , уродженця с. Медведівка, Чигиринського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , працюючого директором ПП «Меланка-Трейд», (тел. НОМЕР_3),  

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 керував автомобілем «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Черкаси по вул. Благовісна, 533 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці за допомогою приладу «Drager» у присутності двох свідків, результат позитивний - 0,76 ‰.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на відсутність свідків під час проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, стверджує, що останні з`явилися лише під час складання адміністративних матеріалів. Зазначає, що місцевим судом безпідставно не було допитано свідків у справі. Вказує, що працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, також останні не запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Вважає, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки він є неповним, протокол не відповідає вимогам КУпАП, а покази приладу «Drager» є незначною допустимою похибкою.
Заслухавши думку  ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані. 
Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку. 
Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 124481 від 20.02.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що  ОСОБА_1 керував автомобілем «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Черкаси по вул. Благовісна, 533 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці за допомогою приладу «Drager» у присутності двох свідків, результат позитивний - 0,76 ‰ (а.с. 1);
- даними тесту № 3 відповідно до якого - результат позитивний 0,76 ‰ ( а.с. 2);
- даними акту огляду на стан сп`яніння відповідно до якого  ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту - 0,76 ‰ (а.с. 3);
- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності 20.02.2021  ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат тесту був позитивний (а.с. 4);
- даними відеозапису з якого вбачається, що  ОСОБА_1 керував автомобілем «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування у  ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Також на відеозаписі зафіксовано, що  ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», покази якого - 0,76 ‰. Жодних зауважень щодо відсутності свідків, чи незгоди з показами приладу «Drager»  ОСОБА_1 не висловлював.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
Крім того,  ОСОБА_1 під час розгляду справи місцевим судом вказував, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, був зупинений працівниками поліції за інші порушення. На пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки в присутності свідків, а згодом викликав дружину, яка в подальшому керувала автомобілем.
Доводи апелянта про відсутність свідків під час продування ним приладу «Drager» є неприйнятними, та спростовуються даними відеозапису, і показаннями апелянта , даними ним під час розгляду справи місцевим та апеляційнисм судом.
Згідно даних відеозапису  ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» або ж КНП «ЧОНД». Апелянт  ОСОБА_1 погодився проходити огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Drager». Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено про те, що  ОСОБА_1 згоден з результатами огляду, про що останній поставив свій особистий підпис, також  ОСОБА_1 підписав дані тесту № 3 та протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень, та згідно відеозапису останній жодного разу не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я, а тому його доводи про те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі є неспроможними.
Доводи апелянта про те, що працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є безпідставними, оскільки згідно п.5 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» такі документи надаються тільки на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.  ОСОБА_1 не вимагав надання вказаних документів, про що свідчить дані відеозапису.
Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими.
Дані відеозапису узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому доводи апелянта про недопустимість відеозапису в якості доказу у справі є недоречними. 
Доводи апелянта про необхідність закриття провадження у справі щодо нього на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, є безпідставними. 
Так, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно ст. 1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України. 
За змістом ст. 23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне стягнення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Аналіз вказаних правових норм, у поєднанні із характером вчиненого правопорушення, дає підстави стверджувати про неможливість звільнення ОСОБА_1  від адміністративної відповідальності із зазначених вище підстав, оскільки таке звільнення не буде сприяти виконанню завдань КУпАП, а накладення на ОСОБА_1 стягнення є необхідним для досягнення його мети у виді запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Наведене у своїй сукупності вказує на правильність ухвалення судом першої інстанції рішення щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення, тому слід відмовити апелянту у звільненні його від адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина  ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.
Адміністративне стягнення, накладене на  ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка