Ухвала
29 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 307/742/20-ц
 
провадження № 61-2240св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги», третя особа - Тернівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області, про визнання незаконним наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 липня 2020 року позов задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.
Визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря комунального закладу «Тернівська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» № 32 від 26 листопада 2018 року в частині звільнення ОСОБА_1 .
Поновлено ОСОБА_1 на 1.0 посади акушера або на рівноцінну 
їй посаду у комунальному некомерційному підприємстві Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги».
Стягнуто з комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь 
ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, без урахування податків та зборів, у розмірі 199 775 грн 95 коп.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 січня 2021 року апеляційну скаргу комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» задоволено. Рішення Тячівського районного суду від 21 липня 2020 року скасовано 
та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 -    ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 січня 2021 року, в якій він просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 січня 
2021 року у справі № 1140/2209/18, від 25 березня 2020 року у справі 
№ 641/8857/17, від 31 січня 2020 року у справі № 370/999/16-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 18 березня 2020 року у справі 
№ 129/1033/13-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 145/1330/17, 
від 04 грудня 2019 року у справі № 826/5500/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
У червні 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, 
що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом 
не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто 
не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, 
що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги», третя особа - Тернівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області, про визнання незаконним наказу про звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                С. Ф. Хопта
 
Є. В. Синельников
 
В. В. Шипович