Ухвала
 
26 травня 2021 року                                                                                          
м. Київ
справа № 361/3347/17
провадження № 61-7205ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вергелес Яна Вікторівна, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області, у складі судді Петришин Н. М.,
від 06 жовтня 2020 року про забезпечення позову та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мостової Г. І., Гаращенка Д. Р., Слюсар Т. А., від 05 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.
05 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_1 , а саме на: земельну ділянку, кадастровий номер 0520481600:02:002:0231, площею 2,0869 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: 24450, Вінницька область, Бершадський район, Джулинська сільська рада, яка перебуває в оренді за договором оренди землі від 22 вересня 2014 року з фермерським господарством «Троянда Агро», зі строком дії до 21 вересня 2024 року; на доходи нараховані за оренду паю зі сторони Фермерського господарства «Троянда Агро», на користь ОСОБА_1 ; на автомобіль марки Hyundai 130, 2011 року випуску, дата реєстрації - 22 травня 2014 року, об`єм двигуна 1582 см3.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai 130», 2011 року випуску, дата реєстрації - 22 травня 2014 року, який належить 
ОСОБА_1 в іншій частині заяву залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року залишено без змін.
29 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Вергелес Я. В. подала касаційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року про забезпечення позову та постанову Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині накладення арешту на автомобіль скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до невиконання відповідачем у майбутньому судового рішення у разі задоволення позовних вимог. ОСОБА_1 вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем вчиняються дії, направлені на реалізацію належного йому майна.
Також заявник вважає, що судами не враховано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17, 
від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала суду про забезпечення позову не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами виник спір про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 060 504 грн. Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову,  ОСОБА_2 посилався на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити невиконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звертається. Також, цей вид забезпечення необхідний для забезпечення реального виконання прийнятого у майбутньому рішення суду у випадку задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача моральної шкоди. Вказаний вид забезпечення позову зможе зберегти зазначене майно, забезпечити його схоронність, позбавлення відповідача ним розпорядитися та відчужити. При цьому, такий вид забезпечення позову не порушує права, свободи чи інтереси відповідача, не вплине та не ускладнить життя відповідача, не позбавляє відповідача права власності на таке майно. За відповідачем не зареєстровано будь-яке інше майно, окрім автомобіля та земельної ділянки.
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд встановивши, що між сторонами виник спір, який за своїм характером є майновим, з урахуванням обставин конкретної справи, дійшов обґрунтованого висновку про те, що не застосування заходів забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, 
від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.
Накладення арешту на автомобіль не перешкоджає користуванню ним.
Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, при цьому, ОСОБА_1 не позбавлений права, за наявності передбачених законом підстав (глава 10 розділу І ЦПК України), ініціювати перед судом питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, скасування заходів забезпечення позову, відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року про забезпечення позову та постанову Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про забезпечення позову є очевидним, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вергелес Яна Вікторівна, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2020 року про забезпечення позову та постанову Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року у справі № 361/3347/17.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта