УХВАЛА
 
08 червня 2021 року
м. Київ
справа № 200/8749/15-ц
провадження № 61-13774св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 ,
треті особи: ОСОБА_5 , Відділ опіки та піклування Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори Єремєєва Анастасія Володимирівна,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Відділ опіки та піклування Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори Єремєєва Анастасія Володимирівна, про визнання договору дарування недійснимза касаційною скаргою  ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2020 рокув складі судді Варенко О. П.,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2015 року позивач   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 та просиввизнати недійсним договір дарування від 01 грудня 2001 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян Є. Б., зареєстрований в реєстрі за № 11194, та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , запис в реєстровій книзі № 4384 за реєстрованим № 496- від 14 січня 2002 року.
Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір дарування від 01 грудня 2001 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Слободян Є. Б., зареєстрований в реєстрі за № 11194.
Скасувано реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 , запис в реєстровій книзі № 4384 за реєстрованим № 496-477 від 14 січня 2002 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 304, 50 грн та судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 228, 80 грн, а всього - 1 533, 30 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 304, 50 грн та судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 228, 80 грн, а всього - 1 533, 30 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 липня 2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.
Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2017 року резолютивну частину рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 липня 2016 року роз`яснено, не змінюючи її змісту.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 березня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
У вересні 2020 року  ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року, у зазначеній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.  
05 березня 2021 року справа № 200/8749/15-ц надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , Відділ опіки та піклування Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради, державний нотаріус Сьомої державної нотаріальної контори Єремєєва Анастасія Володимирівна, про визнання договору дарування недійсним за касаційною скаргою  ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 серпня 2020 рокупризначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                                                            Є. В. Краснощоков