ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 466/1442/20
адміністративне провадження № К/9901/3331/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Соколова В.М.
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №466/1442/20
за позовом  ОСОБА_1 до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових Владислава Сергійовича, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Бруновської Н.В., суддів Макарика В.Я., Матковської З.М.
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових Владислава Сергійовича (далі - відповідач-1), Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач-2) з вимогами: визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових В.С. щодо закінчення виконавчого провадження ВП №56689952, відкритого 04.07.2018, з примусового виконання виконавчого листа від 23 травня 2018 року, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 березня 2018 року в справі №466/7833/17 про зобов`язання вчинити певні дії протиправними; визнати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових В.С. від 03 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП №56689952 протиправною та скасувати її; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових В.С. відновити виконавче провадження ВП №56689952 з примусового виконання виконавчого листа від 23 травня 2018 року, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 березня 2018 року в справі №466/7833/17 про зобов`язання вчинити певні дії; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових В.С. вжити всіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання виконавчого листа від 23 травня 2018 року, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 березня 2018 року в справі №466/7833/17 про зобов`язання вчинити певні дії.
2.          Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 12 серпня 2020 року позов задоволено повністю; визнано протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових В.С. щодо закінчення виконавчого провадження №56689952, відкритого 04 липня 2018 року, щодо примусового виконання виконавчого листа від 23 травня 2018 року, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 березня 2018 року в справі №466/7833/17 про зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправною і скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегових В.С. від 03 лютого 2020 року про закінчення виконавчого провадження ВП №56689952, відкритого 04 липня 2018 року; зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відновити виконавче провадження ВП №56689952 з примусового виконання виконавчого листа від 23 травня 2018 року, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 березня 2018 року в справі №466/7833/17 про зобов`язання вчинити певні дії; зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вжити всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання виконавчого листа від 23 травня 2018 року, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 27 березня 2018 року в справі №466/7833/17 про зобов`язання вчинити певні дії; зобов`язано Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) протягом двох місяців після набрання рішенням законної сили подати звіт про його виконання.
3.          Не погодившись із прийнятим рішенням, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав апеляційну скаргу.
4.          Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 серпня 2020 року та призначено справу до апеляційного розгляду.
5.          Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року закрито вказане апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
6.          При постановленні ухвали суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу підписано Онишкевичем Р.І. Із змісту довіреності від 06.08.2020 №15838, яка долучена до апеляційної скарги, убачається, що виконуючий обов`язки начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Антощук Б.В. уповноважив заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Онишкевича Р.І. представляти інтереси Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) і державних виконавців зазначеного відділу.
7.          Проте, як видно з матеріалів справи, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) і Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не є відповідачами в справі №466/1442/20.
8.          Отже, апеляційне провадження у справі №466/1442/20 необхідно закрити, оскільки апеляційна скарга підписана особою, яка, відповідно до вимог статей 16, 55, 57 КАС України, не є уповноваженою представляти в суді інтереси відповідачів, через відсутність документів, що, згідно із нормами статті 59 КАС України, дають право бути їхніми представником у цьому судовому процесі.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
9.          Уважаючи судове рішення суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
10.          Підставою касаційного оскарження судового рішення, на думку скаржника, є неправильне застосування судом вимог пункту 3 частини першої статті 305 КАС України.
11.          Скаржник вказує, що відповідно до вимог статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Однак суд першої інстанції визначив відповідачем в цій справі державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який на момент розгляду справи вже навіть не працював у цьому відділі. 
12.          Скаржник наголошує, що скаргу було підписано та подано особою, яка мала на те відповідні повноваження. Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не брав участь в справі, проте судом першої інстанції вирішено питання про його інтереси.
13.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 29.01.2021. 
14.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській      О.Р., суддям Данилевич Н.А., Мацедонській В.Е.
15.          Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року.
16.          Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 26 травня 2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Данилевич Н.А., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
17.          За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2021 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Мацедонській В.Е., Соколову В.М.
18.          Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
19.          27 травня 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі №466/1442/20 на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 339 КАС України.
ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування
20.          Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21.          Відповідно до частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
22.          У частині першій статті 293 КАС України закріплено норму, відповідно до якої учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
23.          Згідно з пунктом 3 частини першої статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
ІV. Позиція Верховного Суду
24.          Як свідчать матеріали справи, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) звернувся з апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 серпня 2020 року до суду апеляційної інстанції. Останній не є учасником в цій справі.
25.          Проте за цією скаргою ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року було відкрито апеляційне провадження, яке закрито відповідно до ухвали цього суду від 23 грудня 2020 року.
26.          Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції керувався пунктом 3 частини першої статті 305 КАС України (суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося).
27.          Оцінюючи правильність застосування судом апеляційної інстанції зазначених норм процесуального права при вирішенні питання про закриття провадження у відкритому апеляційному провадженні за апеляційною скаргою особи, яка не приймала участі у справі, Суд зазначає таке.
28.          За змістом статті 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
29.          Так, аналіз наведених законодавчих положень дає підстави стверджувати, що суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу, та не брала участі під час розгляду справи у суді першої інстанції. Лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про наявність підстав для скасування судового рішення. У випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, суд апеляційної інстанції має закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
30.          Суд уважає недоречним висновок суду апеляційної інстанції покладений в основу оскаржуваної ухвали про відсутність повноважень особи, що підписала апеляційну скаргу представляти у судах інтереси відповідачів на підставі довіреності від 06.08.2020 №15838, яка було долучена до апеляційної скарги, оскільки апеляційна скарга подана та підписана не в інтересах державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Берегового В.С. і Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Апелянтом є Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). 
31.          Водночас зі змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що судом апеляційної інстанції у належний спосіб не перевірено, чи рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 12 серпня 2020 року у цій справі впливає на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), а отже, чи може останній подавати на нього апеляційну скаргу.
32.          За таких обставин, оскаржувана ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, яким повинно відповідати судове рішення (стаття 242 КАС України), а отже, підлягає скасуванню.
33.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
34.          Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
35.          Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
36.          Щодо клопотання позивача про закриття касаційного провадження Суд зазначає, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) оскаржує рішення суду апеляційної інстанції, яким було закрито апеляційне провадження саме за його апеляційною скаргою.
37.          Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) підписано заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Романом Онишкевичем, на підтвердження повноважень якого в матеріалах справи є довіреність від 06.08.2020 №15838, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і посадова інструкція державного службовця.
38.          Отже, пункти 2, 3 частини першої статті 339 КАС України у цьому випадку не застосовуються.
V. Судові витрати
39.          Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він, відповідно, змінює розподіл судових витрат.
40.          Оскільки Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
41.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
42.          У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження відмовити.
43.          Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити.
44.          Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року в цій справі скасувати, а справу направити до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
45.          Судові витрати не розподіляються.
46.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    В.М. Соколов