Ухвала 
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/15857/16-ц
провадження № 61-15901св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,                    Русинчука М. М.,  
 
учасники справи:
 
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Автоплюс Сервіс»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» про застосування заходів процесуального примусу в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Автоплюс Сервіс» про визнання правочину недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,
 
ВСТАНОВИВ :
 
29 жовтня 2020 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та на постанову Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року в цій справі.
У січні 2021 року ТОВ «Сейм Інвест» подало заяву про застосування до                     ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 заходів процесуального примусу, передбачених статтею 148 ЦПК України, в зв`язку із поданням касаційної скарги з порушенням вимог статті 392 ЦПК України щодо сплати судового збору та подачею необґрунтованих клопотань про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження. Крім цього, ОСОБА_2 порушила вимоги ухвали Святошинського районного суду міста Києва від                 20 грудня 2020 року про забезпечення позову.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження.
 
Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
 
Згідно з частиною першою статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
 
Відповідно до статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від                       0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення                     дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.
 
Залишення касаційної скарги без руху у випадку недотримання вимог статей 390 та 392 ЦПК України вирішується до відкриття касаційного провадження. На стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження суд перевіряє дотримання вимог статті 392 ЦПК України та, у випадку пропуску строку на касаційне оскарження, надає оцінку підставам пропуску такого строку з відповідними доказами.
 
Таким чином, після залишення касаційної скарги без руху та усунення недоліків касаційної скарги, колегія суддів вважала наявними підстави для поновлення строку та відкриття касаційного провадження.
 
Системний аналіз статей 143 та 148 ЦПК України дає підстави для висновку, що питання застосування заходів процесуального примусу вирішується судом, у якому відбулося порушення встановлених правил, не добросовісне виконання процесуальних обов`язків, зловживання правами, створено протиправні перешкоди у здійсненні судочинства. 
 
Ураховуючи викладене, Верховний Суд не вбачає підстав для застосування заходів процесуального примусу, передбачених статтею 148 ЦПК України за порушення вимог ухвали про забезпечення позову.
 
Керуючись статтями 143, 148 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» про застосування заходів процесуального примусу відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                                       І. О. Дундар
 
                                                                                                                       М. М. Русинчук