П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3750/20	

Категорія: 111010000          Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 30.10.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           - Бітова А.І.
суддів                     - Лук`янчук О.В.
- Ступакової І.Г.
при секретарі           - Поварчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю "МТК-1" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А :

04 травня 2020 року Головне управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області звернулося до адміністративного суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "МТК-1", в якому просило суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ "МТК-1", згідно рішення ГУ ДПС в Одеській області від 03 лютого 2020 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що фінансовим директором ТОВ "МТК-1" (виконує обов`язки директора згідно Наказу від 29 січня 2020 року №П/МТК 0003) ОСОБА_1 відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області від допуску до документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МТК-1" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 31 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року, у зв`язку з чим прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого повинна бути підтверджена адміністративним судом.
Відповідач позов не визнав, вказуючи у письмовому відзиві, що 31 січня 2020 року ОСОБА_1 прийнято рішення не допускати інспекторів Мойса В.Г. та Сірак С.О. до проведення перевірки з підстав передбачених ст. 81 ПК України. Відповідач зазначав, що інспектори Мойса В.Г. та Сірак С.О. не надали службові посвідчення, копію наказу про проведення перевірки та не надали змогу ознайомитись з направленням на проведення перевірки, у зв`язку з чим відповідачем правомірно не допущено даних посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки.
При цьому, відповідач зазначав, що станом на час звернення ГУ ДПС в Одеській області до суду із позовною заявою по даній справі вже минуло 96 годин, встановлених законом для перевірки рішення, а застосований адміністративний арешт є припиненим відповідно до вимог податкового законодавства.
У відповідь на відзив відповідача від позивача надійшла відповідь, у якій зазначено, що 96-годинний строк застосовується лише в разі звернення контролюючого органу до суду із заявою в порядку ст. 283 КАС України, між тим, заявник відповідно до ч.5 ст. 283 КАС України звернувся з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Справу розглянуто судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження, в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у задоволенні позову ГУ ДПС в Одеській області до ТОВ "МТК-1" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області зводяться до наступного.
Процесуальним законодавством передбачено існування двох способів перевірки судом обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а саме - в особливому терміновому порядку, передбаченому п.2 ч.1, ч.3 ст. 283 КАС України та в загальному порядку, передбаченому ч.3 згаданої статті.
Отже, положення ст. 94 ПК України та ч.7 ст. 283 КАС України щодо необхідності перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків протягом 96 годин стосуються виключно особливого провадження за заявою податкового органу, в той час як перевірка обґрунтованості адміністративного арешту майна в порядку позовного провадження здійснюється в загальному порядку без обмеження вказаним строком та без можливості негайного виконання рішення суду у разі підтвердження обґрунтованості арешту до набрання рішенням законної сили у встановленому нормами КАС України порядку.
Також, у межах спірних правовідносинах норми процесуального закону (КАС України) превалюють над приписами норм матеріального права (ПК України) з огляду на необхідність завершення процедури підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту у загальному порядку розгляду справи, у зв`язку з неможливістю завершення такої процедури у порядку ст. 283 КАС України.
Однак, суд надав невірну оцінку даним обставинам справи та прийшов до помилкових висновків, чим допустився порушення вищенаведених норм права.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
20 січня 2020 року ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ №118 "Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МТК-1", код за ЄДРПОУ 40926099.
31 січня 2020 року на підставі даного наказу, направлень на перевірку від 29 січня 2020 року №176/05-09 та №177/05-09 відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.77.1. ст. 77 ПК України з метою проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "МТК-1" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 31 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року з 31 січня 2020 року тривалістю 20 робочих днів: головними державними ревізорами-інспекторами відділу збору податкової інформації, координації, звітності, аналізу та якості перевірок управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС в Одеській області Мойса В.Г. та Сірак С.О. здійснено вихід за адресою TOB "МТК-1" код ЄДРПОУ 40926099: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська, буд. 18-А.
31 січня 2020 року о 16 годині 00 хв. фінансовим директором ТОВ "МТК-1" (виконує обов`язки директора згідно Наказу від 29 січня 2020 №П/МТК 0003) ОСОБА_1 відмовлено посадовим особам ГУ ДПС в Одеській області від допуску до перевірки, про що складено акт від 31 січня 2020 року №47/15-32-05-09/40926099 та відмовлено від отримання копії наказу на проведення документальної планової виїзної перевірки та від ознайомлення з направленнями на перевірку, що підтверджується актом від 31 січня 2020 року №46/15-32-05-09/40926099.
03 лютого 2020 року о 10 годині 00 хвилин заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області Валерієм Політило прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "МТК-1".
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності відповідних умов, визначених у п.94.2 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює припинення адміністративного арешту майна платника податків в силу закону, незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято та унеможливлює його повторне накладення з тих самих підстав.
В обґрунтування цієї правової позиції суд першої інстанції послався на рішення Верховного Суду у постановах від 27 серпня 2019 року у справі №520/11050/18, від 18 листопада 2019 року у справі №140/2485/18, від 24 квітня 2020 року у справі №805/4974/18-а.
При цьому, суд першої інстанції зазначав, що звернення ГУ ДПС в Одеській області до суду із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідача, накладеного рішенням заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області Валерія Політило від 03 лютого 2020 року, відбулося лише 04 травня 2020 року, тобто після спливу строку у 96 годин, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення, та припинення застосованого ним адміністративного арешту, що відповідно до п.94.19.1 ст. 94 ПК України.
Отже, суд першої інстанції вважав, що вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення ст. 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
При цьому, суд першої інстанції не прийняв доводи позивача про те, що 96-годинний строк застосовується лише в разі звернення контролюючого органу до суду із заявою в порядку ст. 283 КАС України, а не в загальному порядку позовного провадження, оскільки спосіб, у який контролюючий орган звернувся до суду (із заявою в порядку ст. 283 КАС України чи в загальному порядку), не змінює єдиного встановленого законом порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 73, 74, 77, 283 КАС України, п.п.94.1, 94.4, 94.6, 94.10, 94.19.1, п.94.21 ст. 94 ПК України.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до положень п.94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно п.94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт майна може бути повним або умовним (п.94.5. ст. 94 ПК України).
Пунктом 94.6 ст. 94 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п.94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Відповідно п.94.10. ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).
За правилами пп.94.19.1 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку із, зокрема, відсутністю протягом строку, зазначеного у п.94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.
У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пп.94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (п.94.21 ст. 94 ПК України).
Статтею 283 КАС України передбачено, що право звернення податкових органів до суду із заявою щодо, зокрема, підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (ч.2 ст. 283 КАС України).
Відповідно ч.5 ст. 283 КАС України відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів зазначає, що за наявності відповідних умов, визначених у п.94.2 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.
Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не підлягають задоволенню, адже у цьому випадку відсутні відповідні обставини, з якими положення ст. 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №820/2040/17, від 24 квітня 2020 у справі №805/4974/18-а.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду із позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна товариства, накладеного рішенням заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області Політило Валерія від 03 лютого 2020 року відповідно до ст. 94 ПК України, лише 04 травня 2020 року, тобто після спливу строку у 96 годин, протягом якого судом має бути перевірена обґрунтованість цього рішення керівника, та припинення застосованого ним адміністративного арешту в силу вимог п.94.19.1 ст. 94 ПК України.
Отже, станом на час звернення контролюючого органу до суду строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків, сплинув, що, в свою чергу, згідно з п.94.19 ст. 94 ПК України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням податкового органу від 03 лютого 2020 року.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що 96-годинний строк застосовується лише в разі звернення контролюючого органу до суду із заявою в порядку ст. 283 КАС України, а не в загальному порядку позовного провадження, оскільки спосіб, у який контролюючий орган звернувся до суду (із заявою в порядку ст. 283 КАС України чи в загальному порядку), не змінює єдиного встановленого законом порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ГУ ДПС в Одеській області.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.