Головуючий І інстанції: С.В. Воловик

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 р. 	Справа № 480/107/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2020, повний текст складено 09.10.2020, по справі № 480/107/20
за позовом     Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг"  
до      Головного управління Державної податкової служби у Сумській області                    
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжинірінг" (далі - позивач, АТ "Сумське МНВО - Інжинірінг") звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 08.05.2018 №0001901402 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 227 600,00 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 відмовлено у задоволенні позову.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції, що положення  п. 102.1 ст. 102 ПК України  не можуть застосовуватися при визначенні грошового зобов`язання зі сплати штрафних санкцій, оскільки штраф є грошовим зобов`язанням, але не відноситься до податкових зобов`язань, у зв`язку з чим штрафна санкція у розмірі 227 600,00 грн нарахована відповідачем за зобов`язаннями позивача зі сплати ПДВ  за березень 2015 року поза межами строків давності, визначених ст. 102 ПК України. 
Головне управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення  суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що з 14.03.2018 по 11.04.2018 відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Укрхімпроект" (що змінило назву на ПрАТ "Укрхімпроект", а згодом на АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжинірінг") з питань дотримання податкового та валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 18.04.2018 №2390/18-28-14-02/00205618/26 (а.с.8-32). 
В акті перевірки зазначено про порушення позивачем  п. 199.1, п. 199.2, п. 199.4, п. 199.5 ст. 199 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2757590,00 грн., в тому числі за січень 2015 в сумі 320000,00 грн., лютий 2015 в сумі 448000,00 грн., березень 2015 в сумі 455200,00 грн., квітень 2015 в сумі 237672,00 грн., травень 2015 в сумі 190907,00 грн., червень 2015 в сумі 393849,00 грн., липень 2015 в сумі 54190,00 грн., жовтень 2015 а сумі 31721,00 грн., листопад 2015 в сумі 80068,00 грн., грудень 2015 в сумі 545983,00 грн.
08.05.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0001901402, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 2984385,00 грн., в тому числі 1989590,00 грн. податкового зобов`язання та 994795,00 грн. штрафних санкцій (а.с.6).
Позивач, не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його в судовому порядку. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.09.2018 по справі № 1840/2824/18, залиешним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019, відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ "Укрхімпроект" до ГУ ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.05.2018 № 0001901402 та № 0001911402.
Позивач, вважаючи, що штрафна санкція застосована за межами строку давності, визначеного ст.102 ПК України, звернувся до суду з даним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2018 №0001901402 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 227 600,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що штрафна санкція у розмірі 227 600,00 грн. застосована в межах строку давності, визначеного ст.102 Податкового кодексу України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
За визначенням статті 36 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
За визначенням пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Таким чином, штрафні санкції за своєю правовою природою є грошовим зобов`язанням платника податків.
Згідно з пунктом 113.1 ст. 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.
Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України (п. 113.3 ст. 113 ПК України).
Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Статтею 114 ПК України визначено, що граничні строки застосування штрафних санкцій до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього кодексу.
Згідно з п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Під час застосування статті 102 ПК України Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що приписи п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України пов`язують початок перебігу строку давності застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.
Наведену правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі № 820/495/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі №824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17.
Апелянт зазначає про не врахування судом першої інстанції, що положення  п. 102.1 ст. 102 ПК України  не можуть застосовуватися при визначенні грошового зобов`язання зі сплати штрафних санкцій, оскільки штраф є грошовим зобов`язанням, але не відноситься до податкових зобов`язань, у зв`язку з чим штрафна санкція у розмірі 227 600,00 грн нарахована відповідачем за зобов`язаннями позивача зі сплати ПДВ  за березень 2015 року поза межами строків давності, визначених ст. 102 ПК України.
Колегія суддів вважає необгрутованими такі доводи апелянта, оскільки виходячи зі змісту поняття штрафної санкції, наведеному в пп.14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України, граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків, які відповідно до ст. 114 ПК України відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним ст. 102 цього Кодексу, застосовуються у строк 1095 днів до дня прийняття рішення про застосування штрафних санкцій за податкове правопорушення, якщо воно було скоєно у цей строк (1095 днів).
Судовим розглядом встановлено, що 18.12.2015 у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, ПАТ "Укрхімпроект" подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок №9256576372 до податкової декларації з ПДВ від 17.04.2015 №9072215003 (а.с.44-48).
За таких обставин, враховуючи подання позивачем уточнюючого розрахунку 18.12.2015 до декларації за березень 2015 у податкового органу виникло право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку. 
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що штрафна санкція у розмірі 227 600,00 грн. застосована в межах строку давності, визначеного ст.102 Податкового кодексу України, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.05.2018 №0001901402 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 227 600,00 грн. є правомірним.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли своє обгрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та є такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг" - залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 по справі № 480/107/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов