ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року                                                                                 Справа №  908/3115/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний  апеляційний господарський суд у складі 
головуючого судді - доповідача: Широбокової Л.П., 
суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М. 

секретар судового засідання Грачов А.С. 

представники сторін:
від позивача: Мартиненко К.І., ордер серії АР №1048941 від 28.05.2021,  адвокат;
від відповідача: представник не з`явився;
від третьої особи: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Агрофірма “Гюнівська” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/3115/19 (суддя Федорова О.В., повне рішення складено 23.03.2021) 
за позовом Приватного акціонерного товариства “Агрофірма “Гюнівська”,             с. Гюнівка Великобілозерського району Запорізької області

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Великобілозерська сільська рада Василівського району Запорізької області с. Велика Білозерка  Запорізької області

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:   

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.   

У листопаді 2019 року до Господарського суду Запорізької області звернулося Приватне акціонерне товариство “Агрофірма “Гюнівська” з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі №5 від 11.09.2012 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2321183500:04:002:0112, укладеного між Приватним акціонерним товариством “Агрофірма “Гюнівська” та Великобілозерською районною державною адміністрацією Запорізької області, зареєстрованого 16.07.2014, номер запису про інше речове право 6401441, в редакції позивача.
Відповідно до проекту цієї додаткової угоди пропонується встановити в п. 8 договору оренди землі строк дії договору до 16.07.2026 з умовою переважного права поновлення договору на новий строк, в п. 5 договору визначити нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 222515,28 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.06.2019, в п. 9 договору визначити орендну плату в розмірі 12% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. 

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Агрофірма «Гюнівська» дотримано процедуру поновлення договору оренди земельної ділянки, але додаткова угода не була укладена з вини орендодавця, який безпідставно відмовив у поновленні договору, а тому орендар має законні підстави для захисту свого права в суді щодо поновлення договору з підстав, передбачених частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідач проти задоволення позову заперечував з огляду на те, що у встановлений законом строк висловив заперечення проти поновлення договору оренди землі та укладання додаткової угоди до нього, у зв`язку з чим, на думку відповідача, договір оренди є припиненим з 17.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.12.2019 провадження у справі зупинялось на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України до розгляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27.12.2017 і постанови Апеляційного суду Київської області від 13.06.2018 у справі №378/596/16-ц про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та визнання договорів оренди земельних ділянок поновленими.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.02.2021 за клопотанням відповідача судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Великобілозерську сільську раду Василівського району Запорізької області.

Згідно поданої заяви від 11.03.2021 Великобілозерська сільська рада Василівського району Запорізької області проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/3115/19 (суддя Федорова О.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що орендодавець на момент закінчення строку дії договору висловив заперечення у поновленні договору оренди землі, тобто у встановлений законом строк; сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору оренди для укладення його на новий строк; договір оренди не був поновлений та припинив свою дію за закінченням строку, на який його було укладено.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просив його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
-          позивач у повторно направленій відповідачу додатковій угоді до договору фактично прийняв умови відповідача, які були ним зазначені у листі – повідомленні від 11.07.2019 №32-8-0.6-3579/2-19, що свідчить, що сторони договору домовились по всім його істотним умовам;
-          викладене відповідачем у листі від 19.08.2019 вих. №28-8-0.6-4536/2-19 твердження про закінчення строку дії договору у зв`язку з недосягненням між сторонами домовленості щодо істотних його умов, про що також зазначено судом в оскаржуваному рішенні, є необґрунтованим та свідчить про безпідставне ухилення та зволікання з боку відповідача в укладенні додаткової угоди до договору, яка є предметом спору;
-          в силу ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відповідач мав укласти додаткову угоду до договору;
-          суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 256 ГПК України, повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи, не надав їм належної правової оцінки та не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування    ст. 33 Закону України «Про оренду землі», викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 по справі №378/596/16-ц.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14.04.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді  Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

19.04.2021 у зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М. для вирішення питання відкриття апеляційного провадження по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 зазначеною колегією суддів прийнято справу №908/3115/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Агрофірма “Гюнівська” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 для вирішення питання відкриття апеляційного провадження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Агрофірма “Гюнівська” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/3115/19. Розгляд справи №908/3115/19 призначено в судовому засіданні на 31.05.2021 на 14.00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,65, зал засідань №511.

31.05.2021 у зв`язку з виходом з  відпустки судді Кощеєва І.М. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого справу передано колегії суддів у складі: Широбокова Л.П. (головуючий, доповідач),  суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 31.05.2021.

У судовому засіданні 31.05.2021 по справі оголошено перерву до 09.06.2021 – 14.30 год.

У судовому засіданні 09.06.2021 повноважний представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову. Також підтримав позицію, викладену у поясненнях від 04.06.2021. Зазначив, що на час укладення договору (на 11.09.2012) його державна реєстрація була можлива лише після державної реєстрації самої земельної ділянки, яка відбулася 01.04.2013, а з 01.01.2013 згідно зміненого законодавства була передбачена державна реєстрація права оренди, а не договору оренди земельної ділянки. Тому, державна реєстрація договору після державної реєстрації земельної ділянки не проводилась. Право оренди земельної ділянки було зареєстровано за позивачем 16.07.2014. Отже, строк дії договору необхідно відраховувати з 16.07.2014 та відсутні підстави вважати договір таким, що не набрав чинності.

Відповідач та третя особа явку повноважних представників в судове засідання 09.06.2021 не забезпечили. 

Від третьої особи до суду надійшла заява від 07.06.2021, в якій вона просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Також просила проводити розгляд справи без участі повноважного представника.

Відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на апеляційну скаргу або будь-які інші документи від нього до суду не надходили.

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії ухвал Центрального апеляційного господарського суду від 19.04.2021 та 31.05.2021 у цій справі сторонам поштою не надсилалися, були надіслані відповідачу на його електронну адресу, про що в матеріалах справи наявні списки розсилок процесуальних документів.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України та те, що явка повноважних представників в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, суд вважає за можливе розглянути справу за наявним складом представників сторін.

У судовому засіданні 09.06.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

11.09.2012 між орендодавцем Великобілозерською районною державною адміністрацією та орендарем Приватним акціонерним товариством “Агрофірма “Гюнівська” (відповідач) укладено договір оренди землі №5, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для сінокосіння та випасання худоби, яка знаходиться на території Гюнівської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, кадастровий номер 2321183500:04:002:0112.

У п.2 договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 41,9400 га, у тому числі 41,9400 га – пасовища. 

Згідно з п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 107903,00 грн.

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На момент укладання договору чинний розмір орендної плати складає 10790,30 грн. 

На виконання договору сторони підписали акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки), який датований 2012 роком. 

У п. 8 договору визначено, що договір укладено терміном на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 43 договору встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір відомостей про його державну реєстрацію не містить.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.10.2019 номер витягу НВ-2306441432019 дата державної реєстрації земельної ділянки – 01.04.2013 (а.с. 34, том 1).

Реєстрація речового права оренди земельної ділянки за цим договором проведена 21.07.2014, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №24509407 від 21.07.2014 (а.с. 33, том 1). Тому, суд першої інстанції та позивач дійшли правильного висновку, що договір діяв до 21.07.2019.

12.06.2019 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (відповідача) з листом-повідомленням вих. №105 від 11.06.2019 про намір поновити договір оренди на той самий строк. До листа додано проект додаткової угоди, відповідно до якого запропоновано продовжити дію договору до 16.07.2024, внести зміни в п. 5 договору оренди, визначивши нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 222515,28 грн згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.06.2019.

Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було розглянуто лист позивача та надано відповідь листом-повідомленням від 11.07.2019 №32-8-0.6-3579/2-19 про відмову в поновленні договору оренди, посилаючись на те, що лист-повідомлення та додані до нього документи не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обов`язків за договором. Також зауважено, що відповідно до п. 11 ст. 93 Земельного кодексу України строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим за 7 років, а відповідно до ст.288 Податкового кодексу України граничний розмір орендної плати не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки землі. Враховуючи те, що позивачем запропоновано поновити договір на той самий строк (5 років) та залишити орендну плату на тому самому рівні (10% від нормативної грошової оцінки землі), що не узгоджується з рекомендаціями Держгеокадастру та позицією Головного управління, відповідач заперечив проти поновлення договору та повідомив про припинення дії договору 17.07.2019 та необхідність повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору. 
Позивач врахував зауваження відповідача та 15.07.2019 знов звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом вих. №114 від 15.07.2019, до якого додав докази належної сплати позивачем орендної плати (копії податкових декларацій з плати за землю та копії платіжних доручень про сплату орендної плати за 2017 – 2019 роки), а також проект додаткової угоди з новими умовами, згідно з якими строк оренди становить до 16.07.2026 (7 років), розмір орендної плати – 12% від нормативної грошової оцінки землі, яку визначено в розмірі 222515,28 грн згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.06.2019.

Листом вих. №28-8-0.63-4264/2-18 від 05.08.2019 відповідач висловив позивачу заперечення в поновленні договору оренди землі, посилаючись на те, що переукладення договору оренди на новий строк є правом, а не обов`язком власника, і продаж права оренди на конкурентних засадах (земельних торгах) надає змогу збільшити фінансові надходження від орендної плати.
 
У відповідь на лист позивача вих. №114 від 15.07.2019 відповідач надіслав позивачу лист вих. №28-8-0.6-4536/2-19 від 19.08.2019, в якому повідомив про закінчення строку дії договору у зв`язку з недосягненням сторонами згоди щодо істотних умов договору та вимагав повернути земельну ділянку державі в особі відповідача. 

Позивач вважає відмову відповідача в поновленні договору оренди землі протиправною, оскільки при зверненні відповідача з пропозицією про поновлення договору оренди землі позивачем було дотримано вимоги ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, позивач як добросовісний орендар не має заборгованості за договором оренди, внаслідок чого, на думку позивача, договір оренди землі є поновленим і відповідач безпідставно ухиляється від підписання додаткової угоди до договору оренди землі. 

Предметом судового розгляду у даній справі є вимога позивача про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в редакції, викладеній у проекті додаткової угоди, доданому до позовної заяви (строк дії договору – до 16.07.2026, нормативна грошова оцінка земельної ділянки – 222  515,28 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.06.2019, орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 12% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік). Підставою вимог визначено норми частин 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". 

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Порядок поновлення договору оренди землі було визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому, законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, чинний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому, таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець  протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення  договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому, додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від  21 листопада  2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким  для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у справі стосується застосування саме положень ч. 1- 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а не ч. 6 цієї статті та позивач просив визнати укладеною додаткову угоду до Договору в редакції, що була надіслана ним відповідачу разом з листом – повідомленням від 15.07.2019, тобто з урахуванням змінених істотних умов Договору, щодо яких погодження Відповідача не отримано (Позивач вважає, що запропоновані зміни відповідають позиції відповідача, що викладена ним у листі від 11.07.2019 №32-8-0.6-3579/2-19).

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач, який належним чином виконував умови Договору та сплачував оренду плату, 12.06.2019, в установлений строк, звернувся до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням про поновлення Договору оренди земельної ділянки із проектом додаткової угоди та іншими документами (а.с. 129, том 1). При цьому, в проекті додаткової угоди пропонувалося поновити договір строком на 5 років та встановити річну орендну плату у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки  земельної ділянки.   

Разом з тим, Відповідач у листі – повідомленні від 11.07.2019 №32-8-0.6-3579/2-19 заперечив проти поновлення договору оренди, посилаючись на те, що лист-повідомлення та додані до нього документи не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обов`язків за договором. Також зауважено, що відповідно до п. 11 ст. 93 Земельного кодексу України строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим за 7 років, а відповідно до ст.288 Податкового кодексу України граничний розмір орендної плати не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки землі. Враховуючи те, що позивачем запропоновано поновити договір на той самий строк (5 років) та залишити орендну плату на тому самому рівні (10% від нормативної грошової оцінки землі), що не узгоджується з рекомендаціями Держгеокадастру та позицією Головного управління, відповідач заперечив проти поновлення договору та повідомив про припинення дії договору 17.07.2019 та необхідність повернення земельної ділянки після закінчення строку дії договору.

Таким чином, Відповідачем до закінчення строку дії Договору було повідомлено Позивача про заперечення в поновленні Договору. 

Позивач із додатковою угодою, в якій врахував наведені Відповідачем невідповідності та змінив строк дії договору– до 16.07.2026, нормативну грошову оцінку земельної ділянки – 222  515,28 грн згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.06.2019, орендну плату - вноситься у грошовій формі у розмірі 12% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, звернувся після отриманого заперечення від 11.07.2019.

Тому, позиція Позивача щодо порушення діями Відповідача його прав є необґрунтованою, бо за умовами діючого на час виникнення спірних відносин законодавства орендодавець вправі заперечувати проти поновлення договору оренди землі на новий строк та переважне право орендаря не є абсолютним. 

Наведене вище свідчить про те, що сторони не дійшли обопільної згоди та не увійшли у процедуру поновлення договору на підставі правової конструкції, унормованої частинами 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Позивачем на надано доказів узгодження сторонами нових істотних умов Договору, тому позовні вимоги про визнання укладеної додаткової угоди з урахуванням таких умов не можуть бути правомірними та обґрунтованими.

Апеляційний суд зазначає, що орендодавець повинен чітко висловити свою позицію щодо згоди на продовження дії договору на тих самих чи інших умовах, чого зроблено не було.

У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

З огляду на викладене, переважне право орендаря на поновлення  договору оренди землі припинилося.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2019 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом - повідомленням № 28-8-0.63-4264/2-19, посилаючись на Положення "Про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області", статтю 122 Земельного кодексу України, частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" також повідомило Позивача про заперечення щодо поновлення договору оренди землі, зареєстрованого 16.07.2014.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 29.09.2020 №378/596/16-ц є необґрунтованими, бо у справі №908/3115/19 позивачем обраний належний спосіб захисту порушеного права.

Таким чином, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки рішення суду, безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені   ст. 277 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд  
   
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Агрофірма “Гюнівська” на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/3115/19  залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 у справі №908/3115/19 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта – Приватне акціонерне товариство “Агрофірма “Гюнівська”.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови відповідно до положень, визначених в ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 16.06.2021 року.

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                              І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                              І.М. Подобєд