ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 242/5270/16-а
адміністративне провадження № К/9901/22975/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 28.04.2017р. (суддя - Черков В.Г.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. (судді - Арабей Т.Г., Геращенко І.В., Міронова Г.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії протиправними та скасувати рішення №1371 від 28.10.2016р.;
зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу його роботи період роботи з 21.08.1992р. по 04.04.1999р. на посаді респіраторника на підприємстві «Десятий воєнізований гірничорятувальний загін» відповідно до позиції №1010600 а - 18029 (Список 1, Розділ І, підрозділ 5) постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» №162 від 11.03.1994р.;
зобов`язати відповідача призначити з 25.09.2016р. пенсію відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пункту 2 Розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно диплому № НОМЕР_1 позивач закінчив середнє професійне технічне училище №41 м. Селидове та отримав професію «електрослюсар підземний» з умінням виконувати роботу машиніста гірничих виймальних машин. (а.с. 62зв.)
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач з 11.08.1988р. по 15.05.1999р. працював на підприємстві «Десятий воєнізований гірничорятувальний загін» у якості респіраторника. (а.с. 6)
Згідно наказу Державної воєнізованої гірничорятувальної служби від 30.05.1995р. №106/а затверджено результати атестації робочих місць, в тому числі професію (посаду) позивача - №101600а - 16029 респіраторника. (а.с. 65)
Згідно наказу Десятого воєнізованого гірничорятувального загону від 05.04.1999р. №103 затверджено результати атестації робочих місць підприємства, на яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 Розділ 1 Гірничі роботи підрозділ гірничорятувальні роботи позиція 1010600а - 18029 респіраторник. (а.с. 66)
Згідно довідки Десятого воєнізованого гірничорятувального загону про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 25.07.2016р. №01/376 позивач у період з 11.08.1988р. по 15.05.1999р. працював повний робочий день у Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні, виконував гірничі роботи за професією (посадою) респіраторник, що передбачена Списком № 1 Розділ 1 підрозділ 5 код КП №1010600а - 18029 (підстава постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1995р. №162). (а.с. 64)
24.03.2016р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 13 «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 59зв)
Рішенням відповідача від 28.10.2016р. позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідних 10 років пільгового стажу в підземних умовах. При цьому зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21.08.1992р. по 04.04.1999р. на посаді респіраторника на підприємстві «Десятий воєнізований гірничорятувальний загін», так як постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» значиться респіраторники позиція 1010600а - 18029 (Список 1, Розділ 1, підрозділ 5), а в наказі про результати атестації робочих місць №106/а від 30.05.1995р. підприємства в затвердженому переліку проатестованих професій значиться респіраторник позиція 101600а - 16029, що не передбачено даною постановою. (а.с. 7)
Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем протиправно не зараховано період його роботи з 21.08.1992р. по 04.04.1999р. на посаді респіраторника на підприємстві «Десятий воєнізований гірничорятувальний загін» через відсутність атестації його робочого місця. Посилається на те, що атестація його робочого місця проведена, проте у наказі про результати атестації робочих місця від 30.05.1995р. №106/а підприємством допущено помилку у позиції посади, тобто помилково зазначено №1010600а - 16029, замість правильного №1010600а - 18029, передбаченого Списком №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162. Вважає, що відповідачем навмисно порушеного його право на пенсію і не взято до уваги інші надані ним документи, такі як трудову книжку та довідку про особливий характер роботи, що підтверджує його пільговий стаж.
Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 28.04.2017р., яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р., позов задоволено частково.
Визнано дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу неправомірними та скасувати рішення від 28.10.2016 р. №1371. 
Зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період його роботи з 21.08.1992р. по 04.04.1999р. на посаді респіраторника на підприємстві «Десятий воєнізований гірничорятувальний загін» відповідно до позиції №1010600 а - 18029 (Список 1, Розділ І, підрозділ 5) постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994 р. №162.
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що підприємством допущено описку у наказі про затвердження атестації робочих місць, а саме - вказання коду професії 16029, замість правильного коду 18029, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №162. При цьому суди виходили з того, що наявність технічної помилки в наказі в коді професії, яку допущено підприємством при його складанні, не може бути підставою для позбавлення права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В свою чергу позивач при поданні заяви про призначення пенсії надав всі необхідні докази на підтвердження пільгового характеру роботи на посаді респіраторник за Списком №1 у період з 21.08.1992р. по 04.04.1999р., а саме - трудову книжку, довідку про підтвердження наявного трудового стажу та наказ про проведення атестації робочого місця, відповідачем не надано суду доказів на спростування наявності пільгового характеру роботи позивача, а тому пенсійних орган не мав правових підстав відмовляти позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що посада респіраторник, яку займав позивач на підприємстві «Десятий воєнізований гірничорятувальний загін» не атестована, оскільки накази про атестацію, надані позивачем, містять відомості про атестації позиції 1010600а - 16029, що не відповідає позиції 1010600а - 18029 (Список 1, Розділ І, підрозділ 5) постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11.03.1994р. №162. Враховуючи те, що однією з обов`язкових умов зарахування по пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком №1 є атестація робочого місця, та те, що на підприємстві, де працював позивач посада респіраторник (18029) не атестована, у позивача відсутнє право на призначення пільгової пенсії за Списком №1.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до пункту 2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно до пункту «б» частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники,  зайняті  повний  робочий  день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України,  і  за  результатами атестації  робочих  місць  -  після досягнення 50 років і при стажі роботи не  менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За змістом статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок  підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993р. Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637.
Відповідно до пункту 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств,  установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах  застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно пункту 4.1 цього Порядку №383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при  призначенні пенсії за віком на пільгових  умовах  для  зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Пунктом 4.3 цього Порядку №383 передбачено, що у разі підтвердження цього права за результатами атестації,  вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації  робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період  роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період  роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
За змістом пункту 4.4 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її  результати,  та  період  роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
В ході розгляду справи судами встановлено, що протягом спірного періоду позивач працював на посаді зі шкідливими та важкими умовами праці, робота на яких дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому суди першої та апеляційної інстанцій обгрунтовано дійшли висновку про зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача та прийняли рішення про задоволення позову.
Крім того, факт роботи позивача у спірний період на зазначених посадах підтверджено записами трудової книжки, яка в силу приписів статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, та пільговою довідкою підприємства від 25.07.2016р. №01/376, що підтверджує стаж роботи.
Посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на відсутність атестації робочого місця позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що робоче місце позивача було атестоване, а наказ про атестацію містить описку в частині позиції посади.
Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №520/15025/16-а викладено правовий висновок, відповідно до якого непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Селидівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області залишити без задоволення, а постанову Селидівського міського суду Донецької області від 28.04.2017р. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017р. - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                        
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук