КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 279/4271/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3063/2021 
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
14 квітня 2021 року                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Мостової Г.І., Шкоріної О.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства  з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Скай АП» на  рішення Дарницького районного суду м. Києва від  07 жовтня 2020року у складі судді Заславенко М.О.
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю  «Авіакомпанія Скай Ап», треті особи  товариство з обмеженою відповідальністю «Джон Ап!», фізична особа-підприємець  ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації та відшкодування моральної шкоди,-
 
                                                      В С Т А Н О В И В :
У липні 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 , звернулися у суд з позовом до  товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія СкайАп" (далі - ТОВ «Скай Ап»), про стягнення матеріальної компенсації та відшкодування моральної шкоди.
Вимоги обґрунтовано тим, що у квітні 2019 року між позивачами та ФОП ОСОБА_3 , яка діє на підставі Агентського договору на реалізацію турпродукту № 11155/16 від 16.04.2019, було укладено договір про надання туристичних послуг    № 260419/1 від 29.04.2019, відповідно до умов якого, електронних квитків та ваучера № НОМЕР_1 зворотній виліт з міжнародного аеропорту Арабської Республіки Єгипет " SHARM EL SHEIKH SSH" мав відбутися 13.05.2019 року о 07 годині 00 хвилин рейсом PQ7110, а фактично відбувся 16.05.2019 о 03 годині 00 хвилин рейсом PQ7120 . Затримка рейсу майже на три доби та його заміна представниками відповідача не пояснювалась. На письмові звернення, які були подані у травні-червні 2019 до відповідача та третьої особи з проханням надати інформацію на підставі чого та з якої причини було змінено дату виліту та здійснено заміну рейсу, 07.08.2019  ОСОБА_2 отримала від ТОВ "Джоін Ап!" відповідь лише про те, що зміна дати зворотнього вильоту за заявкою № 1584125 відбулась з технічних причин авіаперевізника. Інших відомостей не надходило. Вважають, що відповідач має виплатити їм матеріальну компенсацію у розмірі 11 336 грн на кожного, а всього 45 344 грн, та моральну шкоду по 10 000 грн на кожного, а всього: 40 000 грн.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від  07 жовтня 2020року позов   задоволено частково. На відшкодування матеріальної компенсації на кожного з позивачів стягнуто  по 11 336 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Вирішено питання судових витрат. 
 
В апеляційній скарзі ТОВ «Авіакомпанія Скай АП» посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду в фактичним обставинам, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить скасувати  рішення суду першої інстанції та ухваливши нове судове рішення про відмову у позові.
 
 Зазначає, що договірні зобов`язання відповідача по здійсненню перевезення позивачів у складі туристичної подорожі, бути перед ТОВ «Джон Ап!». Проте відповідача не зміг виконати свої договірні зобов`язання по перевезенню позивачів перед туроператором ТОВ «Джон Ап!» в обумовлені сторонами чартерного договору дати. Враховуючи вищезазначене, між позивачами та відповідачем відсутні договірні правовідносини.
 
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.
 
Відповідно до положень частини 1 статті  369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.
До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
 
Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.
 
За змістом частин першої, другої статті 23 Закону України «Про туризм» ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. У договорі на туристичне обслуговування, укладеному шляхом видачі ваучера, мають міститися такі дані: найменування та місцезнаходження суб`єкта туристичної діяльності, номер ліцензії (дозволу) на відповідний вид діяльності, юридична адреса; прізвище, ім`я (по батькові) туриста; строки надання і види туристичних послуг, їх загальна вартість; назва, адреса та номер телефону об`єкта розміщення, його тип та категорія, режим харчування; розмір фінансового забезпечення відповідальності туроператора (турагента) або межі відповідальності суб`єкта туристичної діяльності за договором агентування; інші дані, обумовлені характером угоди, складом групи тощо; дата видачі ваучера.
 
Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
 
Статтею 902 ЦК України встановлено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про туризм»за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.
 
Таким чином, майнова відповідальність покладається на суб`єкта туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.
 
Як убачається з матеріалів справи, 29.04.2019 між ОСОБА_2 та ТОВ «Джоін Ап», в особі турагента ФОП ОСОБА_3 було укладено договір про надання туристичних послуг № 260419/1, на підтвердження чого видано ваучер № 1584125 від 02.05.2019, згідно з яким істотними умовами договору про надання туристичних послуг є: кількість осіб - 4 ( ОСОБА_6 ,   ОСОБА_7 , а також ОСОБА_2 та  ОСОБА_8 ); готель - Charmillion Club Aqua Park (ex. Sea Club Aqua Park) (Nabd Bay) 5*, розміщення 06.05.2019 - 13.05.2019; трансфер - аеропорт-готель-аеропорт; авіаперевезення - 06.05.2019 о 13:20 рейс PQ 7115, 13.05.2019 о 07:00 рейс PQ 7110 (в. с. 25 - 33, 39).
 
Встановлено, що ОСОБА_2 02.05.2019 здійснила оплату туристичних послуг у повному розмірі  -29 300 грн., за наслідками чого  позивачами було отримано авіаквитки за № 02/0000007497014, № 02/0000007497015, № 02/0000007497016, № 02/0000007497014 Авіакомпанії "Скай Ап" (а. с. 34 - 38).
 
 Відповідно до матеріалів справи, позивачі разом з малолітніми дітьми мали вилетіти 13.05.2019 о 07:00 рейсом PQ 7110 Шарм-ель-Шейх - Київ, скориставшись послугами авіаперевізника ТОВ «Авіакомпанія "Скай Ап»,  проте указаний рейс було скасовано й позивачі разом з дітьми вилетіли до Києва лише 16.05.2019 о 03:00 рейсом PQ 7120          (а. с. 40).
 
Відповідно до листа ТОВ "Джоін Ап!", без зазначення його дати, зміна дати зворотнього вильоту за заявкою № 1584125 відбулась з технічних причин авіаперевізника (а. с. 43).
 
Згідно з пунктом 2.1 вказаного договору, туроператор через турагента зобов`язується відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується на умовах даного договору прийняти та оплатити їх. 
 
 Відповідно до пунктів 4.18, 4.20 вказаного договору, якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування турагент не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, турагент повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які надано. Якщо турист скористався запропонованою йому альтернативною послугою, претензії щодо ненадання послуг, що обумовлені в листі бронювання та договорі на туристичне обслуговування, вважаються необґрунтованими, а послуги за договором наданими належним чином в повному обсязі туроператор вважається таким, що виконав свій обов`язок в повному обсязі перед туристом.
 
Вказані положення кореспондуються зі змістом частини одинадцятої статті 20 Закону України «Про туризм».
 
Згідно з пунктом 6.6 договору у випадку невідповідності умов туру умовам даного договору, турист зобов`язаний повідомити турагента або представника приймаючої сторони у найкоротший термін для надання можливості усунення вказаних зауважень до послуг. У разі, якщо турист не повідомив турагента або представника приймаючої сторони про наявність зауважень до послуг або невідповідності послуг, заявленим у договорі, однак належним чином прийняв їх, тобто використав, претензії в даному випадку турагентом не приймаються. Для отримання компенсації за ненадані послуги у країні тимчасового перебування туристу необхідно скласти акт невідповідності послуг за власним підписом та підписом представника приймаючої сторони. У разі можливості пред`явити турагенту офіційний письмовий документ, виданий третьою стороною, що надає послуги, які включені до туристичного продукту з підтвердженням факту неможливості надання послуг.
 
Крім того, відповідно до пункту 6.7 договору, відповідальність за скасування чи зміну часу відправлення та прибуття транспортних засобів та пов`язані з цим зміни обсягу і строків туру, несе перевізник, відповідно до Правил міжнародних пасажирських перевезень. Туроператор/турагент не несе відповідальності за збитки, спричинені туристу у випадку відміни рейсу перевізником, зміни часу відправлення/прибуття транспортних засобів перевізника, а також пов`язані із цим зміни програми туру. 
 
Всі претензії, позови, пов`язані з неналежним наданням транспортних послуг, ненаданням транспортних послуг або їх затримка, що призвело до збитків пред`являються безпосередньо перевізникам у відповідності з Правилами повітряних перевезень пасажира та багажу.
 
Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року, Повітряним кодексом України (далі - ПК України) та Правилами повітряних перевезень пасажирів і багажу, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735, (далі - Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу).
 
Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.
 
Відповідно до статті 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
 
Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу пасажирський квиток та багажна квитанція.
 
є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави.
 
Аналогічні положення закріплені пунктами 1-3 глави 1 розділу ІІІ Авіаційних правил України «Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджених наказом Державної авіаційної служби України від 26 листопада 2018 року № 1239.
 
За змістом частини п`ятої статті 104 ПК України якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити компенсацію зокрема у розмірі 400 євро - для рейсів дальністю від 1 500 до 3 500 кілометрів.
 
Таким чином, районний суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації, яка передбачена частиною п`ятою статті 104 ПК України, ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, так як ТОВ «Джоін АП!» не має статусу перевізника.
 
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 761/35935/15-ц, провадження № 61-23691св18. 
Відповідно до частин першої, другої статті 100 ПК України правила авіаперевізника - правила, інструкції і технології, встановлені авіаперевізником, які використовуються при повітряних перевезеннях пасажирів та/або багажу, вантажу, пошти, а також правила застосування тарифів, стандарти та настанови з обслуговування пасажирів і багажу, порядок розгляду претензій та позовів. Правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти авіаперевізником, суб`єктами з наземного обслуговування, а також галузеві стандарти та нормативи якості такого обслуговування встановлюються авіаційними правилами України та мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів.
 
Згідно з частиною четвертою зазначеної статті авіаперевізник на підставі зазначених у частині другій цієї статті правил повітряних перевезень повинен встановити свої правила, спрямовані на підвищення ефективності та якості перевезень, які не можуть містити стандартів чи нормативів якості, відповідальності за обслуговування пасажирів, нижчих за рівень установлених вимог, попередньо погодивши їх з уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
 
Авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів ( частина шоста статті 100 ПК України ).
 
Встановлено, що позивачі з дітьми не здійснили виліт з аеропорту  Шарм-ель-Шейх 13.05.2019 о 07:00 рейсом PQ 7110     відповідно до   авіаквитків за № 02/0000007497014, № 02/0000007497015, № 02/0000007497016, № 02/0000007497014 Авіакомпанії "Скай Ап"  оскільки рейс    PQ 7110 було скасовано.
 
Частиною шістнадцятою статті 100 ПК України передбачено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.
 
Розділом XIII ПК України передбачено права пасажира на компенсацію у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки авіарейсів.
 
Частиною першою статті 103 ПК України встановлено, що положення цього розділу застосовуються до пасажирів, які вирушають з/до аеропорту, розташованого на території України, а також до пасажирів, які вирушають з/до аеропорту, розташованого в іншій країні, до/з аеропорту, розташованого на території України.
 
Положення цього розділу застосовуються до пасажирів (регулярних та чартерних рейсів), яким відмовлено у перевезенні проти їхньої волі або рейс яких скасовано чи затримано, за умови, що пасажир має підтверджене бронювання на відповідний рейс та присутній для проходження реєстрації у час, що передбачений правилами авіаперевізника та письмово зазначений (включаючи електронні засоби), або, якщо час реєстрації не зазначено, не пізніше ніж за 45 хвилин до зазначеного часу відправлення, чи забронював рейс, який затримано/перенесено авіаперевізником або фрахтувальником повітряного судна (туроператором) на інший рейс незалежно від причин затримки/перенесення (частина друга статті 103 ПК України).
 
Згідно частиною першою статті 105 ПК України у разі скасування рейсу пасажирам має бути запропоновано обслуговування відповідно до частини другої статті 104 цього Кодексу та компенсацію відповідно до частин п`ятої і шостої статті 104 цього Кодексу. Пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення; у період не більше ніж за два тижні і не менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за дві години до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через чотири години після запланованого часу прибуття; менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за годину до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через дві години після запланованого часу прибуття. 
 
Відповідачем не надано доказів поважності причин скасування рейсу, які б звільняли його від обов`язку сплатити компенсацію. 
 
Відповідно до частини третьої статті 105 ПК України перевізник не зобов`язаний виплачувати компенсацію, передбачену частинами п`ятою і шостою статті 104 цього Кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.
 
Наведена норма містить вичерпний перелік підстав для звільнення перевізника від обов`язку виплачувати компенсацію. 
 
Відповідно до частини п`ятої статті 104 ПК України, якщо пасажирам відмовлено у перевезенні проти їхньої волі, перевізник має виплатити їм компенсацію у таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до1500 кілометрів; 400 євро - для рейсів дальністю від 1500 до 3500 кілометрів; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів.
 
Також право пасажирів у разі відмови в перевезенні, скасуванні або затримки рейсів на компенсацію передбачено розділом XVI Правил, які містять аналогічні норми.
 
Як встановлено матеріалами справи, позивачі разом з дітьми не здійснили виліт з аеропорту Шарм-ель-Шейх 13.05.2019 о 07:00 рейсом PQ 7110   відповідно до квитків, оскільки рейс   PQ 7110   було скасовано.
 
При цьому, як зазначають позивачі, їх не було повідомлено у встановлені строки про скасування рейсу й протягом трьох діб  у відсутності будь-якої інформації  щодо часу та дати вильоту вони разом з малолітніми дітьми  перебували у вкрай незручному становищі, викликаних некомфортними умовами проживання, постійним очікуванням трансферу, тривалим очікуванням у самому аеропорті.
 
Доказів, які б підтверджували, що позивачів було завчасно повідомлено про скасування рейсу, матеріали справи не містять.
 
Окрім цього, підлягає до врахування і та обставина, що частина третя ст..105 ПК України містить вичерпний перелік підстав для звільнення перевізника від обов`язку виплачувати компенсацію, до яких не відносяться обставини, на які посилалося ТОВ «Авіакомпанія Скай ап».
 
Доводи апеляційної скарги  відповідача щодо відсутності його обов`язку з виплати позивачам компенсації за скасування рейсу,  ретельно перевірялися судом першої інстанції, вони отримали належну оцінку у рішенні й обґрунтовано визнані безпідставними.
 
Відповідно до матеріалів справи,  укладення договору перевезення  позивачів та багажу підтверджується видачею відповідних квитків та багажної квитанції,  що виключає підстави для висновків про відсутність договірних зобов`язань відповідача перед позивачами.
 
Районний суд обґрунтовано не прийняв до уваги наданий третьою особою ваучер № 1584125 (а. с. 64), на підтвердження укладення нового договору про надання туристичних послуг, оскільки він датований 18.10.2019, тобто за сплином значного терміну часу після повернення позивачів до м. Києва й від  відповідальності  ТОВ «Авіакомпанія Скай Ап» за невиконання умов укладеного з позивачами договору  авіаперевезення, не звільняє. 
 
Враховуючи наведене, слід зазначити, що суд першої інстанції, врахувавши положення частини шістнадцятої статті 100 ПК України, частини п`ятої статті 104, частини першої статті 105 ПК України, дійшов правильного висновку, що з ТОВ «Авіакомпанія Скай Ап» на користь кожного з позивачів підлягає стягненню компенсація  у розмірі, що еквівалентно  400 євро.
 
Відповідно до  положень статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції  залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо  визнає, що суд першої інстанції  ухвалив судове рішення  з додержанням норм  матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення  не впливають.
 
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу товариства  з обмеженою відповідальністю  «Авіакомпанія Скай АП» залишити без задоволення.
 
 Рішення Дарницького районного суду м. Києва від  07 жовтня 2020року   залишити без змін.
 
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач:

Судді: