УХВАЛА

11 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/8883/20
адміністративне провадження № К/9901/14537/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , що діє за згодою матері - ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє за згодою матері - ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство у справах Ветеранів України, Відділ реалізації політики щодо постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту реалізації державної політики Міністерства соціальної політики України, Уповноважений Верховної Ради з прав людини Денісова Людмила Леонідівна про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , що діє за згодою матері - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради нарахувати та виплатити          ОСОБА_1 доньки ОСОБА_3 одноразової компенсації при настанні смерті годувальника, інваліда І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3 та одноразової компенсації при настанні смерті батька, інваліда І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3 протиправною та такою, що порушує її права;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доньки ОСОБА_3 одноразову компенсацію при настанні смерті годувальника, інваліда І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3 у розмірі 242794 грн та одноразову компенсацію при настанні смерті батька, інваліда І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3 у розмірі 12519 грн, згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ;
- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради одноразову компенсацію при настанні смерті годувальника, інваліда І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3 у розмірі 242794 грн та одноразову компенсацію при настанні смерті батька, інваліда І групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3 у розмірі 12519 грн., згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року, позов задоволено повністю.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 22 квітня 2021 року.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду цієї справи є дії суб`єкта владних повноважень з приводу відмови у наданні позивачу статусу інваліда війни. Такий предмет розгляду справи дає підстави віднести її до категорії незначної складності.
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України); справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України).
Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Посилання скаржника на положення підпункту "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки скаржником не зазначено, які саме обставини, встановлені оскаржуваним судовим рішенням у справі №160/8883/20, підлягають спростуванню та не вказано в якій справі таке спростування здійснюється (здійснюватиметься).
Крім того, твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього (підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України) не підтверджене належними доказами та не обґрунтоване обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів. Тому таке твердження також не може бути враховане судом касаційної інстанції.
Також, Суд звертає увагу, що вжите національним законодавцем словосполучення  «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Указане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням і захистом цінностей, утрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення: визначення і зміну конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.
Тобто, скаржник не навів конкретних фактів наявності значного суспільного інтересу саме до цієї конкретної справи.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені статтею 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи в касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі, суд прийшов до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 , що діє за згодою матері - ОСОБА_2 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , що діє за згодою матері - ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство у справах Ветеранів України, Відділ реалізації політики щодо постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту реалізації державної політики Міністерства соціальної політики України, Уповноважений Верховної Ради з прав людини Денісова Людмила Леонідівна про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. 
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик   А.І. Рибачук