КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 752/2964/21                                  Головуючий у 1 інстанції: Єсауленко М.В. 
Провадження № 33/824/2002/2021                       Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 травня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року визнано ОСОБА_1  винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вказану постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що судом першої інстанції  порушені норми матеріального та процесуального права. Надані ним пояснення по суті справи в судовому засіданні відрізняються від тих, що викладені в постанові. Він не керував транспортним засобом, транспортний засіб був припаркований біля будинку №4 по вул. Композитора Мейтуса в м.Києві, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не висловлював своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я. Про це він наголошував у суді під час перегляду відеозапису, з якого вбачається, що  поліцейський самостійно прийняв таке рішення за нього, він же в цей час спілкувався по телефону з оперативним черговим з приводу неправомірних дій поліцейських. Відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських перериваються та не відображають події в цілому. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням норм чинного законодавства, в ньому зазначено, що він керував транспортним засобом 17 грудня 2020 року о 02 год. 42 хв., тоді як запис з нагрудної камери поліцейських починається о 02 год. 39 хв. Також, посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його адвоката про виклик та допит поліцейських та свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. 
 В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Дундал В.П.  підтримав подану апеляційну скаргу та прость її задовольнити з наведених у ній підстав.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Дундала В.П., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.
Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 194012 від 17 грудня 2020 року, складений поліцейським роти №1 батальйону №2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Ліскевич І.С. Відповідно до даного протоколу  водій ОСОБА_1 17 грудня 2020 року о 02 год. 42 хв. на вул. Мейтуса, 4 в м.Києві керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, як: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Вказаний протокол був складений у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та підписаний ними (а.с. 1).
До протоколу долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення пп. а п. 2.4. ПДР, CD-диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 2-4).
Судом досліджений відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання  апелянта  ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такі посилання спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.
Як встановлено судом, до складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 194012 від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 вже був складений за ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначено, що він керував транспортним засобом  з ознаками алкогольного сп`яніння о 01 год. 16 хв. за адресою: вул. Ломоносова, 50/2 в м. Києві, що, як з`ясовано, знаходиться біля під`їзду до прибудинкової території по вул. Мейтуса, 4 в м.Києві. 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року у іншій справі №752/2963/21 встановлено, що 17 грудня 2020 року о 01 год. 16 хв. за адресою: вул. Ломоносова, 50/2 в м. Києві у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», д.н.з. НОМЕР_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року, якою   ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишено без змін. Оскаржуючи постанову суду в даній справі,   ОСОБА_1 не посилався, що його було притягнуто до відповідальності за одне і те саме правопорушення.
 З відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що о 02 год. 52 хв. поліцейський у присутності двох свідків роз`яснив, що годину тому відносно ОСОБА_1 складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, але він, не маючи посвідчення водія, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, сів за кермо та керував автомобілем. Також, відеозаписом підтверджено переміщення транспортного засобу «Hyundai Tucson», н.з. НОМЕР_1 . 
До протоколу про адміністративне правопорушення  в даній справі було долучено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення пп. а п. 2.4. ПДР (а.с. 3). 
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що вказана постанова оскаржена ОСОБА_1 до суду, що також свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Надаючи пояснення, ОСОБА_1 стверджував, що саме поліцейські забрали в нього ключі від автомобіля та перемістили його в інше місце. Разом з тим, такі доводи ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами. 
Також з відеозапису вбачається, що поліцейський запропонував ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря нарколога. ОСОБА_1 спочатку не відреагував на пропозицію поліцейського. Пізніше він зазначив, що погоджується пройти огляд. Поліцейський запропонував йому пройти огляд на місті на приладі «Драгер», але ОСОБА_1 повідомив, що буде це робити лише у присутності адвоката. На пропозицію поліцейського їхати до лікаря нарколога, ОСОБА_1 не відреагував, та продовжував телефонувати. Після цього  поліцейський у присутності свідків зазначив, що таку поведінку ОСОБА_1 він розцінює як відмову від проходження запропонованого ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Оскаржуючи постанову суду першої інстанції,  ОСОБА_1 не посилався на те, що йому не було роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.  Також, суд обґрунтовано відхилив посилання ОСОБА_1 на неправильне визначення у протоколі часу керування ним транспортним засобом, а саме, його відхилення на 2 хв. від того, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, оскільки поліцейський міг встановлювати час керування по годиннику.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає залишенню без задоволення, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Залишити апеляційну скаргу  ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                          Шебуєва В.А.