ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2021 р.           Справа№ 911/2070/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Дідиченко  М.А.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

при секретарі:          Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: Хруленко М.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний"
на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 
та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021
у справі № 911/2070/20 (суддя Саванчук С.О.)
за позовом ОСОБА_1 
до Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний"
про визнання недійсним рішення загальних зборів, -

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" про визнання недійсним рішення загальних зборів. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення прийнято з порушенням вимог пункту 9.2.3. Статуту, оскільки прийнято не уповноваженими особами і тим, що у позивача відсутня заборгованість перед Кооперативом індивідуальних забудовників "Сонячний", наявність якої визначена підставою спірного рішення.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
Визнано недійсним пункт 3 рішення зборів уповноважених членів кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" (код ЄДРПОУ 26427084) від 15.12.2019 в частині виключення ОСОБА_1 зі складу членів кооперативу.
Стягнуто з Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" на користь ОСОБА_1 2102,00 грн. судового збору.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав про те, що у позивача відсутня заборгованість зі сплати вступних або членських внесків.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 11.03.2021 року клопотання про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Судові витрати Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" залишено за відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, Кооператив індивідуальних забудовників "Сонячний" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 року у справі №911/2070/20 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та скасувати додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 року у справі №911/2070/20 та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" судові витрати в розмірі 43  000,00 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що жодною нормою статуту чи чинного законодавства не передбачено, що наявність членської книжки підтверджує факт сплати позивачем вступного внеску. Апелянт зазначив, що наявна в матеріалах справи копія членської книжки є членською книжкою, яка належала попередньому власнику домоволодіння ОСОБА_2 . Відповідачем на підтвердження факту несплати позивачем вступного внеску надано суду відповідну довідку про заборгованість позивача. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції не дослідив наявні в матеріалах справи докази, які свідчать про обов`язок позивача сплатити цільовий внесок у розмірі 2  000 дол. США. Апелянт також вказав, що судом першої інстанції не були враховані заява свідка ОСОБА_3 . 
Крім того, за твердженням апелянта, оскільки рішення суду першої інстанції про задоволення позову є протиправним, а тому витрати відповідача на правову допомогу повинні бути покладені на позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/2070/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду на 19.05.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 відкладено розгляд справи на 02.06.2021.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання 02.06.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи останній повідомлявся належним чином, оскільки вся кореспонденція направлялась на адресу позивача, яка зазначена останнім у поданих до суду заявах та у позовній заяві - АДРЕСА_1 , однак повернулась у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.
Апеляційним судом враховано позицію Верховного Суду (постанови від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19), відповідно до якої касаційний господарський суд, здійснивши аналіз ст.ст. 120, 242 ГПК України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. 
Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Причому, згідно з ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.
А тому позивач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи № 911/2070/20.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Оскільки позивач був належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 02.06.2021 за відсутності представника позивача.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

10.12.2014 на підставі договору купівлі-продажу позивачем придбано житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 був членом Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний".
Рішенням загальних зборів членів Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний", оформленого протоколом №8 від 06.12.2008, було встановлено, що з 01.01.2009 розмір цільового внеску члена Кооперативу за право підключення (зливання стоків до системи Екосорбу) до збудованої каналізаційної мережі Кооперативу становить 2 000, 00 доларів СІЛА в гривнях по курсу НБУ.
20.04.2019 рішенням загальних зборів членів Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний", оформлених протоколом № 20/04/19 від 20.04.2019, було затверджено реєстр боржників кооперативу за станом на 01.04.2019 (додаток 5 до протоколу №20/04/20); також затверджено умови та спосіб відключення їх домоволодінь від технічних мереж кооперативу (додаток 6 до протоколу №20/04/20). До вказаного реєстру був включений також і позивач.
На виконання рішення Зборів від 20.04.2019, позивачу було направлено попередження про наявність боргу №1/10/08/19 від 10.08.2019. У вказаному попередженні було визначено борг Позивача за цільовим внеском за підключення до каналізації в сумі 50 000, 00 грн (еквівалент 2000 доларів СІЛА) та вступним внеском у розмірі 7 500, 00 грн. Окрім того позивача було попереджено, що у разі несплати боргу з членських внесків в добровільному порядку протягом 30-ти календарних днів, позивач буде виключений з членства в Кооперативі.
15.09.2019 на було прийнято рішення, оформлені протоколом № 15/09/19, зокрема, щодо виключення зі складу членів кооперативу, які мають заборгованість про різних видах внесків більше 12 місяців на підставі п. 3.6. статуту згідно реєстру боржників. Детермінувати набрання чинності цього рішення до 15.12.2019 та у зв`язку з цим вважати, що: (а) особи, які до встановленого строку погасили заборгованість перед кооперативом, не вважаються виключеними з КІЗ «Сонячний»; (б) особи, які до встановленого строку не погасили заборгованість перед кооперативом, вважаються виключеними з КІЗ «Сонячний» та зобов`язані самостійно та за власний рахунок протягом одного місяця відключитися від мереж кооперативу.
15.12.2019 на чергових загальних зборах (зборах уповноважених) членів кооперативу індивідуальних забудовників «Сонячний» було прийнято рішення, оформлене протоколом № 15/12/19 від 15.12.2019, про, зокрема, виключення зі складу КІЗ «Сонячний» на підставі п.3.6. статуту ОСОБА_1 .
Позивач, вважаючи, що у нього відсутня заборгованість перед Кооперативом індивідуальних забудовників " Сонячний ", звернувся з даним позовом до суду про оскарження рішення загальних зборах уповноважених осіб Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний", оформлених протоколом № 15/09/19 від 15.09.2019, в частині виключення ОСОБА_1 із членів кооперативу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав про те, що у позивача відсутня заборгованість зі сплати вступних або членських внесків.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках .
За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3 Господарського кодексу України).
За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.
Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.
Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).
Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).
Зазначені норми кореспондуються з нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначаються Законом України "Про кооперацію".
За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
Згідно із положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу, незалежно від напряму його діяльності, є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 910/7554/18, від 17.12.2019 у справі № 904/4887/18, від 03.03.2020 у справі № 922/756/19.
Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство (стаття 10 Закону України "Про кооперацію").
Аналогічне положення закріплене у пункті 3.1 Статуту відповідача.
Згідно з пунктом 8.8 Статуту внески членів кооперативу встановлюються і сплачуються таким чином: вступний внесок сплачується при вступі до кооперативу; розмір вступного внеску складає 7500,00 грн., якщо інше не буде встановлено рішенням загальних зборів членів; пай складається із суми цільових внесків на будівництво загальних інженерно-технічних мереж, доріг та комунальної інфраструктури кооперативу; членський внесок визначається на загальних зборах членів кооперативу та сплачується щорічно; цільовий внесок визначається на загальних зборах членів кооперативу та сплачується одноразово.
Пунктом 4.2. статуту передбачено, що член кооперативу зобов`язаний своєчасно вносити вступний, пайовий, цільові і членські внески у касу або на поточний рахунок кооперативу у розмірі, встановленому загальними зборами членів і розрахованому на покриття необхідних витрат Кооперативу. Обов`язки по сплаті всіх передбачених статутом кооперативу і визначених загальними зборами членів внесків виникають у члена кооперативу з моменту його вступу до кооперативу.
Вказане узгоджується з ст. 12 Закону України «Про кооперацію», якою передбачено обов`язок члена кооперативу сплачувати визначені статутом кооперативу внески.
Як зазначив позивач (з чим погодився і суд першої інстанції) ОСОБА_1 був сплачений членський внесок у розмірі 7500,00 грн., з огляду на те, що у нього наявна членська книжка учасника кооперативу.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки наявність членської книжки не може бути підтвердженням сплати членського внеску у розмірі 7  500,00 грн.
Як вбачається з п. 3.3. Статуту після отримання заяви, сплати вступного внеску, паю, цільових внесків та членського внеску правління кооперативу приймає по ній рішення, яке підлягає затвердженню загальними зборами членів (уповноважених) кооперативу.
В той же час, в матеріалах справи відсутні рішення правління Кооперативу чи загальних зборів членів Кооперативу, які згідно п. 3.3. статуту Кооперативу підтвердили б сплату позивачем вступного внеску у розмірі 7  500,00 грн.
Крім того, позивачем також не було надано жодного платіжного документу (квитанції, чеку, тощо), який би підтверджував факт сплати коштів у розмірі 7  500,00 грн. в якості вступного внеску.
Переплата позивачем річних членських внесків протягом 2014-2020 років також не може бути підтвердженням сплати позивачем вступного внеску, оскільки ні в статуті відповідача, ні в Законі України «Про кооперацію» не передбачено, що сплачені позивачем кошти в першу чергу повинні зараховуватися як сплата саме вступного внеску, а згодом членського внеску чи паю. Колегія суддів зазначає, що кожен із вказаних внесків є самостійним та не залежить один від одного в силу п. 4.2. статуту Кооперативу.
Відсутність оплати заборгованості за вступним внеском також підтверджується і довідкою відповідача № 15 від 14.12.2020.
А тому, матеріалами справи не підтверджено, що позивачем було сплачено 7  500,00 грн. в якості вступного внеску.
Крім того, рішенням загальних зборів, оформленим протоколом № 8 від 06.12.2008, було встановлено два цільових внески членів кооперативу, а саме: 
з 01.01.2009 розмір цільового внеску члена кооперативу на проектування та прокладання каналізаційної мережі Кооперативу складає 5  000,00 дол. США в гривнях по курсу НБУ з урахуванням індексу інфляції.
з 01.01.2009 розмір цільового внеску члена кооперативу за право до підключення (зливання стоків до системи Екосорбу) до збудованої каналізаційної мережі Кооперативу затверджено в сумі 2000 долларів США в гривнях по курсу НБУ.
В той же час, матеріали справи не містять доказів оплати цільового внеску члена кооперативу у розмірі 2  000 дол. США.
Позивачем не було доведено того, що на момент купівлі ним житлового будинку він був підключений до збудованої каналізаційної мережі Кооперативу, на що останній посилається у відповіді на відзив. Доказів підключення житлового будинку до мереж каналізації минулим власником ОСОБА_2 , та відповідно наявності у останнього заборгованості зі сплати цільового внеску у розмірі 2  000 дол. США матеріали справи також не містять.
Наявність заборгованості зі сплати 2000 дол. США також підтверджується додатком № 5 до протоколу загальних зборів (уповноважених) членів кооперативу № 20/04/19 від 20.04.2019.
Крім того, в матеріалах справи міститься заява свідка - ОСОБА_3 , який виконує функції з ведення фінансової звітності та контроль за сплатою внесків членами кооперативу та бухгалтерським обліком Кооперативу.
У вказаній заяві свідок повідомив, що пайові внески на розвиток інфраструктури, цільовий внесок на будівництво центральної каналізації у розмірі 5  000,00 дол. США були сплачені забудовником (попереднім власником) будинку АДРЕСА_1 . З моменту придбання цього будинку ОСОБА_1 у 2014 році та по даний час, ним були сплачені тільки щорічні внески за 2014-2019 роки.
В силу ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.
Згідно ч. 1  ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка, яка згідно з ч. 2 цієї ж  статті ГПК  повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.
Вказана заява свідка за своєю формою та змістом відповідають критеріям допустимості такого роду доказів, як це передбачено ст.ст.  73,  87,  88 ГПК України, оскільки свідки у своїх заявах зазначили про обізнаність зі змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.
А тому, враховуючи в сукупності встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що на момент виключення позивача із членів кооперативу, у нього був наявний борг у розмірі 2  000,00 дол. США за цільовим внеском на право підключення до каналізації та вступним внеском у розмірі 7  500,00 грн.
Відповідно до пункту 3.6 Статуту, член кооперативу може бути виключений з нього в разі несплати цільових внесків або членських внесків згідно з цим Статутом. Несплатою внеску вважається прострочення його сплати більше ніж на дванадцять місяців.
Не погашення членом своєї заборгованості перед кооперативом у встановлені строки є підставою для прийняття рішення черговими або позачерговими загальними зборами членів кооперативу про виключення такого члена кооперативу.
Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" визначено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства.
Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.
У разі, коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.
Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.
За пунктом 9.2.1 Статуту до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління кооперативу про прийняття нових членів та припинення членства в кооперативі.
Відповідно до вимог пункту 9.2.2 Статуту, про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше, ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення шляхом поштового повідомлення (рекомендованим листом) на адресу їх місця проживання або особисто через старших вулиць, а також шляхом розміщення відповідного повідомлення на сайті кооперативу.
Згідно з пунктом 9.2.3 Статуту, в разі необхідності для забезпечення більшої організованості проведення загальних зборів членів кооперативу, в кооперативі передбачається скликання зборів уповноважених (старших вулиць) кооперативу.
Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього, відчуження майна кооперативу на суму, що становить п`ятдесят і більше відсотків майна кооперативу та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш, як 75 % членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.
Рішенням загальних зборів членів (збори уповноважених) кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" від 16.12.2018, яке оформлено протоколом № 16/12/18, затверджено склад уповноважених (старших вулиць), згідно заявлених та запропонованих кандидатур, за територіальним критерієм, з метою забезпечення участі у роботі кооперативу, проведення зборів уповноважених та прийняття рішень представниками від усіх вулиць, що охоплюють територію кооперативу: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та прийнято вважати членів пропонованого складу обраними на 1 рік та уповноваженими представниками вулиць, що охоплюють територію кооперативу за результатами проведених зборів по вулицях, з наділеними повноваженнями - приймати всі рішення, віднесені до компетенції загальних зборів.
Вказане рішення загальних зборів членів кооперативу є дійним та в судовому порядку недійсним не визнавалося.
Отже, учасники кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" передбачили наявність у зборів уповноважених права на прийняття рішень, віднесених до компетенції загальних зборів, у тому числі, затвердження рішення правління кооперативу про прийняття нових членів та припинення членства в кооперативі.
Враховуючи викладене вище, відповідачем було правомірно прийнято рішення від 15.12.2019, яке оформлене протоколом № 15/12/19, стосовно виключення ОСОБА_1 зі складу членів кооперативу на підставі п. 3.6 статуту, а саме у зв`язку з несплатою внесків.
А тому, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Крім того, відповідачем до суду першої інстанції було подано клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просив суд стягнути з позивача 43  000,00 грн. судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції.
Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 11.03.2021 року судові витрати Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" залишено за відповідачем.
Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності, суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем відповідні докази про понесення судових витрат було подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційної інстанції, відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 27.10.2020, що укладений між відповідачем та Адвокатським об`єднанням "Скіф", додаткову угоду №1 до цього договору, додаток №1 до додаткової угоди №1 до договору "Розмір гонорару за надання правової допомоги".
Відповідно до п. 6. Додаткової угоди № 1 від 27.10.2020 за результатами надання правової допомоги складається рахунок, що підписується представниками кожної із сторін. Рахунок має силу акту здачі-прийому наданих послуг, в якому вказано обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги та розмір гонорару.
В матеріалах справи містяться рахунки-фактури № 199 від 30.11.2020 на суму 17  500,00 грн., № 222 від 30.12.2020 на суму 24  000,00 грн., рахунок-фактура № 15 від 22.02.2021 на суму 3  000,00 грн., які підписані відповідачем та адвокатським об`єднанням.
Крім того, в матеріалах справи містяться платіжні доручення про сплату відповідачем сум за послуги адвоката у розмірі: 17500,00 грн. (платіжне доручення № 26 від 01.12.2020) , 24000,00 грн.(платіжне доручення № 283 від 06.01.2021) , 3000,00 грн.(платіжне доручення № 51 від 22.02.2021)
Відповідачем під час підрахунку витрат на професійну правничу допомогу вірно не було враховано послугу, зазначену в рахунку-фактурі № 199 від 30.11.2020, із складання акту проекту відповіді на адвокатський запит на суму 1  500,00 грн., оскільки така правова допомога надавалась не в межах розгляду даної справи.
Згідно із частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до вимог ст. 126 Господарського процесуального кодексу України відносяться і витрати на професійну правничу допомогу), покладаються у разі відмови у задоволені позову - на позивача.
Оскільки внаслідок апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегія суддів дійшла до висновку про відмову задоволені позовних вимог, а тому додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі № 911/2070/20 підлягає скасуванню, а на ОСОБА_1 підлягають покладенню понесенні Кооперативом індивідуальних забудовників "Сонячний" при розгляді у суді першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43  000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За таких обставин, апеляційна скарга Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі № 911/2070/20 - скасуванню.
Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В  :
1. Апеляційну скаргу Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" на рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі № 911/2070/20 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2021 року у справі № 911/2070/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" (08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Панаса Мирного, буд. 18, код ЄДРПОУ 26427084) 3  153,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.
4. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі № 911/2070/20 скасувати.
5. Клопотання Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
6. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" (08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Панаса Мирного, буд. 18, код ЄДРПОУ 26427084) 43  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.
7. Видачу наказів доручити Господарському суду Київської області.
8. Матеріали справи № 911/2070/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.06.2021

Головуючий суддя                                                            М.А. Дідиченко 

Судді                                                                                М.А. Руденко

                                                                                Є.Ю. Пономаренко