Справа № 464/2769/21                                Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І. 
Провадження № 33/811/940/21                Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, з участю захисника Візновича Р.І., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 03 червня 2021 року відносно ОСОБА_2 ,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03.06.2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №107310 від 02.04.2021, ОСОБА_3 13.03.2021 приблизно об 11.20 год., перебуваючи в під`їзді житлового будинку на АДРЕСА_1 , виражався нецензурною лайкою до ОСОБА_1 , що порушило його особистий спокій та громадський порядок.
 
Потерпілий ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
На підтримання своїх апеляційних вимог потерпілий покликається на те, що судом першої інстанції справа розглянута неповно та не об`єктивно, зокрема те, що судом першої інстанції не враховано належним чином наявних в матеріалах справи доказів, на переконання апелянта в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки останній висловлювався нецензурною лайкою чим порушив громадський спокій та образив потерпілого.
На апеляційний розгляд потерпілий ОСОБА_1 не прибув та про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином телефонограмою від 18.06.2021 року, а отже його неявка у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи № 464/2769/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який заперечив подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.173 КУпАП відповідальність настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_2  суд першої інстанції зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Арабської Республіки Єгипет працівниками поліції порушено права останнього, зокрема, щодо можливості надавати пояснення рідною мовою та користуватися послугами перекладача, та такі порушення безумовно потягнули за собою інші порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знати свої процесуальні права, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.
Крім цього, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції правильно встановлено те, що між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_2  існує тривалий конфлікт з приводу користування спільним коридором, та між ними існують особисті неприязні відносини, і зазначені обставини самі по собі виключають наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, що полягає у раптовому безпричинному порушенні громадського спокою під мало значимими приводами, тобто безпідставно, і стосується невизначеного кола осіб, а не конкретної особи, в даному випадку ОСОБА_1 ..
Апеляційний суд досліджуючи висновки суду першої інстанції, приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги були предметом розгляду судом першої інстанції, які були належним чином досліджені та судом першої інстанції були надані обґрунтовані та вмотивовані відповіді та висновки, з яким апеляційний суд повністю погоджується.
З викладеного постанову місцевого суду щодо ОСОБА_2  слід залишити в силі, як законну, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
       Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 03 червня 2021 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.