ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  915/684/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:
боржник - Товариство з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко",
кредитор - Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк",
представник кредитора - Денисенко Л.Н. (самопредставництво, наказ №10-ОС/1 від 11.01.2021)
арбітражний керуючий, ліквідатор - Козлов В`ячеслав Олександрович,
Офіс Генерального прокурора України - прокурор Гавловська А.В. (посв. №058102 від 25.11.2020)
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області
від 22.10.2020
у складі: судді Ткаченко О.В.,
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 02.02.2021
у складі колегії суддів: Філінюка І.Г. (головуючий), Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.
у справі за заявою
Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко"
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ.
1. Голова ліквідаційної комісії ТзДВ "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко" 18.04.2014 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельної фірми "Житлобуд-Ніко" (далі - ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко", боржник) в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).
2. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2014 у справі №915/684/14 визнано банкрутом боржника ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника Репченко Ю. А., вирішено інші процесуальні питання.
2.1. Ухвалою суду від 26.08.2015 припинено повноваження ліквідатора ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко" Репченко Ю. А.
2.2. Ухвалою суду від 01.10.2015 ліквідатором ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко" призначено Козлова В. О. 
Короткий зміст вимог заявника
3. 29.09.2020 до суду надійшла заява ПАТ "МТБ Банк" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів шляхом виключення його вимог з реєстру.
3.1. В обґрунтування заявлених вимог ПАТ "МТБ Банк" зазначило, що в результаті продажу заставного майна банкрута з аукціону 12.05.2015 кредиторські вимоги  ПАТ "МТБ Банк" були частково погашені на суму 491  702,52 грн. 
3.2. Також кредитор аргументував, що 21.02.2020 між ПАТ "МТБ Банк" та  ПАТ "Микоалївзалізобетон-1" (позичальник) укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 180/N від 14.08.2009, на виконання умов якої позичальник сплатив частину заборгованості на суму 135  000,00 грн., а банк звільнив його від сплати іншої частини заборгованості за кредитом, штрафом і пенею. З огляду на викладені обставини та на підставі частини першої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 28 Закону України "Про заставу", заявник вважає припиненими зобов`язання ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко" у зв`язку з припиненням дії кредитного договору № 180/N від 14.08.2009 та просив виключити його вимоги з реєстру вимог кредиторів.
Розгляд справи місцевим судом та прийняте ним рішення
4. Ухвалою 22.10.2020 Господарський суд Миколаївської області відмовив в задоволенні заяви ПАТ "МТБ Банк" про виключення його вимог з реєстру кредиторських вимог ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко".
4.1. Місцевий суд встановив, що ухвалою суду від 11.09.2014 визнано кредиторські вимоги ПАТ "Марфін Банк" на суму 1  256  468,21 грн;
зобов`язано ліквідатора відповідно до частини першої статті 45 Закону про банкрутство вимоги на суму 834  411,00 грн. включити до реєстру вимог кредиторів окремо, 1  218,00 грн. витрат зі сплати судового збору - включити до першої черги задоволення кредиторських вимог; на суму 333  788,99 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, на суму 87  050,22 грн. - до шостої черги задоволення кредиторських вимог.
4.2. Судом також встановлено, що грошові вимоги ПАТ "Марфін Банк" (яке в подальшому було перейменовано на ПАТ "МТБ Банк") виникли на підставі кредитного договору від 14.08.2009 № 180/14, укладеного з ПАТ "Микоалївзалізобетон-1", договору застави від 17.08.2009, договору застави транспортного засобу від 17.08.2012 та договору поруки № 402/СN, укладених з ЗАТ БФ "Житлобуд-Ніко".
4.3. Місцевий суд, з посиланням на положення статей 1, 61, частини шосту, сьому статті 64, частину першу статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), зазначив, що повне або часткове погашення грошових вимог не є підставою для виключення кредитора з реєстру.
Натомість ліквідатором ведеться облік погашених та непогашених кредиторських вимог.
Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення 
5. Постановою 02.02.2021 Південно-західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ПАТ "МТБ Банк" залишив без задоволення;
ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2020 залишив без змін.
5.1. Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що повне або часткове погашення грошових вимог не є підставою для виключення кредитора з реєстру.
Суд зауважив, що при наявності у ліквідатора інформації про задоволення вимог кредиторів, зміну відомостей про кредитора тощо, він в порядку статті 61 КУзПБ та Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство, вносить відповідну інформацію до реєстру.
При цьому, КУзПБ передбачено, що суд має розглядати вимоги кредиторів на підставі процесуальних документів, які є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів. 
КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
15. ПАТ "МТБ Банк" 22.02.2021 звернулось з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі №915/684/14 Господарського суду Миколаївської області.
16. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №915/684/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Пєсков В.Г., Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.03.2021.
17. У зв`язку з обранням судді Катеринчук Л.Й. суддею Великої Палати Верховного Суду автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/684/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Пєсков В.Г., Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.04.2021.
18. Ухвалою 20.05.2021 Верховний Суд задовольнив клопотання ПАТ "МТБ Банк" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" - задовольнити; 
надіслав ПАТ "МТБ Банк" копію ухвали на електронну адресу;
ухвалив проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).
19. В судове засідання 25.05.2021 з`явилися уповноважені представники банку (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку "EasyCon") та Офісу Генерального прокурора  та надали пояснення.
19.1. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (25.05.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги (в т. ч. про перерву чи відкладення розгляду справи), що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 25.05.2021.
19.2. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №915/684/14 у визначену дату та час.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Доводи скаржника
(ПАТ "МТВ Банк")
20. Скаржник, з посиланням на положення статей 44, 47, 48 КУзПБ та постанову Верховного суду від 21.08.2018 у справі №01/1494(14-01/1494), зазначив, що реєстр вимог кредиторів виконує дві функції:
визначення кількості голосів для проведення зборів кредиторів;
облік вимог кредиторів для подальших розрахунків.
При цьому, на думку скаржника, внесення змін до реєстру вимог кредиторів слід розглядати в контексті мети його затвердження та цілей визначених КУзПБ. Крім того, скаржник зауважив, що погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство має виключний характер та наслідки такого погашення (процесуальні дії) не передбачені КУзПБ.
20.1. Скаржник аргументував, що у зв`язку з тим, що всі вимоги ПАТ "МТБ БАНК" в процедурі банкрутства ТзДВ "БФ "Житлобуд-Ніко" погашено, а законом не передбачена норма прямої дії щодо визначення дій кредитора, ліквідатора чи суду у випадку повного погашення вимог певного кредитора поза межами процедури банкрутства. При цьому, скаржник доводив, що має приймати участь у справі про банкрутство і нести витрати в майбутньому на процедуру у справі про банкрутство, яка станом на сьогоднішній день не зачіпає прав та інтересів ПАТ "МТБ БАНК".
20.2. Скаржник звернув увагу, що обставини справи №915/684/14, що призвели до звернення кредитора ПАТ "МТБ БАНК" до суду з заявою про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, шляхом виключення вимог ПАТ "МТБ БАНК" є відмінними від обставин справи №910/26972/14, на яку посилається в оскаржуваному рішенні суд апеляційної інстанції.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
21. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
22. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
23. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 20 - 20.2. описової частини цієї постанови.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
24. Ведення реєстру вимог кредиторів, згідно з положеннями частини першої статті 61 КУзПБ належить до компетенції ліквідатора, який відповідно до статті 65 КУзПБ, подає до суду дані про розміри погашених вимог кредиторів після завершення всіх розрахунків з кредиторами разом зі звітом та ліквідаційний балансом.
25. Відповідно до частини першої статті 3 КУзПБ, вимоги до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів визначає державний орган з питань банкрутства. 
25.1. Аналіз пунктів 1, 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, дає підстави для висновку, що Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань банкрутства та на який покладено обов`язок визначати форму та порядок ведення реєстру кредиторів шляхом розроблення, видання та оприлюднення регуляторних актів.
26. Пунктом 1 Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 № 2778/5 (далі - Вимоги) встановлено що ці Вимоги визначають порядок ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність) (далі - Реєстр) та вимоги до форми Реєстру, організаційні підходи при складанні, веденні та внесенні змін до Реєстру на всіх стадіях провадження справи про банкрутство (неплатоспроможність).
Отже, ведення та внесення змін до реєстру вимог кредиторів арбітражними керуючими (керуючими санації, ліквідаторами) здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням положень, передбачених зазначеними Вимогами.
27. Аналіз пунктів 1 - 6 Вимог дає підстави для висновку про те, що реєстр вимог кредиторів - це єдина уніфікована система записів про кредиторів боржника та їхні вимоги, яка ведеться державною мовою, в електронному вигляді за встановленою формою, підтримання якої в актуальному стані покладено на арбітражного керуючого та боржника, та доступ до якої мають конкурсні та забезпечені кредитори, інвестори, а також поточні кредитори (з моменту ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або введення процедури погашення боргів боржника) згідно з Порядком функціонування автоматизованої системи "Банкрутство та неплатоспроможність", затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 18.02.2020 №594/5.
27.1. Пунктом 1 Розділу ІІІ "Ведення Реєстру" Вимог передбачено, що арбітражний керуючий починає ведення Реєстру за результатами попереднього засідання господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність). 
27.2. Підставою для внесення відомостей до Реєстру є ухвала (постанова) господарського суду або інформація, отримана під час провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) (списання або прощення боргів, задоволення вимог кредиторів, зміна відомостей про кредитора тощо).
28. Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ "Ведення реєстру" Вимог, у разі погашення вимог кредитора іншим шляхом, ніж задоволення за рахунок реалізації майна, відомості щодо способу погашення та дати погашення такої вимоги вносяться в графу "Примітки".
28.1. При заповненні розділу І Реєстру "Відомості про кредиторів" відомості щодо загальної суми задоволених (погашених) вимог в межах кожної вимоги, яка у разі часткового задоволення формується шляхом додавання розміру задоволених (погашених) вимог вносяться у графу 7 "Сума задоволених (погашених) вимог кредитора" (пункт 9 Розділу ІІІ "Ведення реєстру").
28.2. Також, пунктом 14 Розділу ІІІ Вимог передбачено, що у випадку повного погашення вимог кредитора або відмови кредитора від вимог у графі "Примітки" відповідного запису Реєстру робиться відмітка про повне погашення або про виключення вимог кредитора із зазначенням дати та підстав погашення чи виключення.
Отже, з огляду на зазначені положення Вимог, вбачається обґрунтованим висновок про те, що у випадку погашення кредиторських вимог (повністю або частково) Вимоги передбачають внесення відповідної інформації до Реєстру у графу 7 "Сума задоволених (погашених) вимог кредитора", а також у вигляді відповідних приміток.
Також, аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про різні підстави та наслідки у випадку погашення вимог кредитора та у випадку відмови кредитора від вимог до боржника. 
Тобто, у випадку повного або часткового погашення кредиторських вимог відомості про кредитора не підлягають вилученню (усуненню) з відповідного Реєстру. В цьому випадку до Реєстру вноситься інформація про погашення, розмір погашення кредиторських вимог, підстави внесення інформації про погашення кредиторських вимог.
Щодо суті касаційної скарги
29. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що ухвалою суду від 11.09.2014 визнано кредиторські вимоги ПАТ "Марфін Банк" на суму 1  256  468,21 грн., з яких:
834  411,00 грн. включено до реєстру вимог кредиторів окремо, 1  218,00 грн. (витрат зі сплати судового збору) - включено до першої черги;
на суму 333  788,99 грн - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог,
на суму 87  050,22 грн - до шостої черги задоволення кредиторських вимог.
Отже, судами попередніх інстанцій встановлено та з матеріалів справи вбачається, що кредитор звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом подання заяви з грошовими вимогами у справу про банкрутство, які визнано господарським судом та включено до реєстру вимог кредиторів боржника на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
29.1. Також, судами попередніх інстанцій становлено, що грошові вимоги ПАТ "Марфін Банк" (яке в подальшому було перейменовано на ПАТ "МТБ Банк") виникли на підставі кредитного договору від 14.08.2009 № 180/14, укладеного з ПАТ "Микоалївзалізобетон-1", а також договору застави від 17.08.2009, договору застави транспортного засобу від 17.08.2012 та договору поруки № 402/СN, укладених з ЗАТ БФ "Житлобуд-Ніко".
29.2. Суди встановили, що ліквідатором зазначену інформацію щодо кредиторських вимог ПАТ "МТБ Банк" внесено до реєстру вимог кредиторів відповідно до частини першої статті 45 Закону про банкрутство.
30. Верховний Суд звертає увагу на те, що слід розрізняти процедури внесення інформації до реєстру кредиторів про погашення кредиторських вимог та виключення кредиторських вимог з реєстру кредиторів, оскільки ці процедури передбачають різні юридичні наслідки як для боржника, так і для окремих кредиторів.
З огляду на встановлений Розділом ІІІ Вимогами порядок ведення Реєстру вимог кредиторів, у випадку часткового або повного погашення зазначених кредиторських вимог, в Реєстр повинна вноситися інформація про суму погашення та підстави, внаслідок яких відбулось таке погашення.
30.2. Надаючи оцінку доводам скаржника, зазначеним в пункті 20 описової частини цієї постанови, Верховний Суд зазначає, що Вимоги не передбачають виключення кредиторських вимог з Реєстру у зв`язку з їх погашенням, а передбачають внесення інформації про погашення кредиторських вимог, розміру погашення та підстав такого погашення у відповідний розділ Реєстру. 
30.3. При цьому, посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 01/1494(14-01/1494) є необґрунтованими з огляду на таке.
Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, кредитор ДП "Енергоринок" звернулось до місцевого господарського суду з клопотанням про визнання вимог іншого кредитора погашеними.
У цій справі ПАТ "МТБ Банк" була подана заява про виключення з реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог, що за своєю суттю не є тотожним визнанню вимог погашеними.
Зі змісту ухвали Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 у справі № 01/1494, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 01/1494(14-01/1494), вбачається, що місцевим судом задоволено клопотання ДП "Енергоринок" та визнано погашеними вимоги МПП "Рапід" у сумі 150  466,00 грн.; зобов`язано розпорядника майна внести зміни до реєстру вимог кредиторів та подати його суду на затвердження.
Тобто, в зазначеній справі відсутні обставини щодо виключення кредиторських вимог з реєстру вимог кредиторів, а зміни до реєстру щодо погашення кредиторських вимог здійснено за рішенням суду із застосуванням порядку погашення заборгованості, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".
Отже, правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 01/1494(14-01/1494) є нерелевантними до обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у цій справі, оскільки обставини, сторони та правове регулювання у справі № 01/1494(14-01/1494) та у справі № 915/684/14 є різними.
З огляду на зазначене, висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заяви про виключення кредиторських вимог ПАТ "МТБ Банк" є обґрунтованими та такими, що відповідають положенням КУзПБ та Вимогам до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 №2778/5.
31. Доводи скаржника про те, що ним у майбутньому будуть здійснені додаткові витрати (пункт 20.1. описової частини цієї постанови), є необґрунтованими, оскільки скаржником під час розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій не було доведено в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, що такі витрати будуть здійснені скаржником.
Також, наявність обставин щодо необхідності здійснення витрат кредитора судами попередніх інстанцій на момент розгляду цієї справи не встановлено.
32. Верховний Суд вважає необґрунтованими доводи, викладені у пункті 20.2. описової частини цієї постанови з огляду на таке.
Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 09.07.2020 у справі № 910/26972/14, Верховним Судом здійснювався перегляду в касаційному порядку постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 та ухвали Господарського суду міста Києва від 02.12.2019, за результатами якого справу № 910/26972/14 було передано для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду. Суд зазначив про наявність порушення щодо внесення вимог податкового органу до реєстру вимог кредиторів з такою черговістю вимог, яка передбачена Кодексом України з процедур банкрутства.
Перевіряючи відповідність прийнятих рішень судами попередніх інстанцій положенням частин четвертої, шостої статті 45, частини другої статті 47, частини першої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, Верховним Судом було викладено висновки щодо загальної процедури внесення змін до реєстру вимог кредиторів, осіб, які такі зміни мають вносити та підстави внесення кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів. 
Зазначені висновки Верховного Суду не суперечать правовій позиції та обставинам, встановленим судам у цій справі, а доводи скаржника щодо посилання апеляційного суду на постанову Верховного Суду на постанову від 09.07.2020 у справі № 910/26972/14 не спростовують обставин, встановлених судом та не є підставою для скасування обґрунтованого, прийнятого з урахуванням положень КУзПБ та Вимог до форми та порядку ведення реєстру вимог кредиторів у справах про банкрутство (неплатоспроможність), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17.08.2020 №2778/5, судового рішення.
33. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (п. 1 ст. 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. 
33.1. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".
33.2. Верховний Суд також звертається до висновків Європейського суду з прав людини, викладених у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
33.3. Аналізуючи через призму зазначеної практики ЄСПЛ та положення статті 43 ГПК України обсяг дослідження доводів скаржника, їх відображення у судових рішеннях та питання вичерпності висновків суду, що їх зробили суди у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
34. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
35. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).
36. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
37. На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ "МТБ Банк" та залишення оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій без змін.
Судові витрати 
38. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішень судів попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 22.10.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі №915/684/14 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков