УХВАЛА

29 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/6110/21
адміністративне провадження № К/9901/21309/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Данилевич Н.А., Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року
та ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року 
у справі № 160/6110/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд "Екологія-Геос" про визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд "Екологія-Геос" про визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 23 квітня 2021 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку із не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі  від 20 травня 2021 року, а саме - несплатою судового збору.
Не погоджуючись із ухвалами судів попередніх інстанції, позивачем подано касаційну скаргу.
В обґрунтування вимог касаційної скарги, скаржником зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції винесли оскаржувані рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповно з`ясовано обставини справи та висновки суду не відповідають обставинам справи.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з наступного. 
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у    пунктах 3,  4,   12,  13,  17,  20    частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 3 частини 1 статті 294 КАС України передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачу.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року.
Згідно приписів статті 328 КАС України особа може звернутись до суду касаційної інстанції зі скаргою на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.
Таким чином, оскаржувана позивачем ухвала суду першої інстанції не була переглянута судом апеляційної інстанції, а тому в силу частини 2 статті 13, частини 2 статті 328 КАС України не підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням вищенаведеного правового регулювання, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, оскільки вона не підлягає касаційному оскарженню.
Окрім того, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що позивачу було повернуто апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Частиною п`ятою статті 296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.  
Згідно з частиною 2 статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до приписів статті 298 КАС України у випадку оформлення апеляційної скарги з порушенням вимог, встановлених  статтею 296  цього Кодексу, до такої скарги застосовуються положення  статті 169  цього Кодексу.
Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вбачається із матеріалів касаційного провадження та відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків шляхом надіслання на адресу суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 2270,00 грн., а також уточнену апеляційну скаргу з вірним, повним зазначенням сторін у справі, з зазначенням повного найменування, місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, номерів засобів зв`язку та електронної пошти, офіційних електронних адрес, за наявності.
На виконання вказаної ухвали, скаржником до суду було подано заяву про усунення недоліків, в якій позивач просив звільнити його від сплати судового збору  у зв`язку із тяжким майновим станом. Надає рахунки сплати за спожитий природній газ та його доставку, відомості з державного реєстру платників податків про отримання у 2020 році соціальних виплат від Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації, доказ оплати за спожитий газ, довідку № 8341263325321214 від 22.01.2021 року про доходи. Вказав, що розмір судового збору, нижче від 5% розміру річного доходу, просить врахувати, що звернувся до суду із захистом соціальних, житлових, сімейних, прав, про державні соціальні гарантії.
Суд апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали виходив з наступного.
Згідно ч. 1  ст. 133 КАС України  суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається  Законом України «Про судовий збір».
Згідно ч. 1, ч. 2  ст. 8 Закону України «Про судовий збір»  враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у  частині першій  цієї статті.
Передбачено, що суд може звільнити від сплати судового збору визначене коло осіб. Для звільнення від сплати судового збору заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.
Суд зазначив, що Законом чітко визначено, що підставою для звільнення від сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Має бути наявна довідка про дохід за 2020 рік, підтверджуюча скрутне матеріальне становище.
Звільнення від сплати судового збору можливе у спорах, що стосуються захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю позивача. Не встановлено, що спір позивача з Кабінетом Міністрів України, Головним управлінням Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області є спором, що стосується  захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Спір стосується захисту гарантій екологічних прав співавторів технологій (згідно апеляційної скарги). Звісно, сума судового збору у розмірі 2270,00 грн. є значною для громадянина, проте позивач не просить суд її зменшити, не сплачує частину необхідного судового збору.
Суд не прийняв доводи заявника, що тягар оплати комунальних послуг, зокрема за спожитий природній газ, є підставою звільнення від сплати судового збору.
Оскільки недоліки, визначені судом в ухвалі від 20 травня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху, скаржником не були усунуті у строк, судом було винесено ухвалу, якою вирішено апеляційну скаргу повернути скаржнику.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, а також постановлені у цій справі ухвали, суд касаційної інстанції прийшов до наступних висновків.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частинами першою та другою  статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI визначено вичерпний перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.
Отже, законодавством передбачено право, а не обов`язок суду щодо звільнення сторони від сплати судового збору. Крім того законодавець ставить у залежність право суду звільнити від сплати судового збору саме враховуючи майновий стан сторони.
Суд касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про те,  що надані позивачем відомості не містять повної інформації про майновий стан скаржника.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  повинна навести доводи і подати докази  на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану ним апеляційну скаргу у встановлений законом порядку. Обставини, які зазначив скаржник, відповідно до  Закону України «Про судовий збір», не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сам скаржник не надав доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору, а тому суд не вбачав правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів. 
Разом з тим, заява про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги скаржником не заявлялась.
Тому, оскільки, позивачем не надано до суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження його майнового стану, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі №160/6110/21.
Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі № 160/6110/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд "Екологія-Геос" про визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі № 160/6110/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Благодійний фонд "Екологія-Геос" про визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                  В. Е. Мацедонська 

Судді                                                                                                      Н. А. Данилевич

                                                                                                               О. Р. Радишевська