ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/656/20	Головуючий у 1-й інстанції Шміло В.І. 	
Провадження № 22-ц/817/556/21 	Доповідач - Сташків Б.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Сташків Б.І. 
суддів -  Хома М. В., Щавурська Н. Б., 
                                       за участю секретаря — Сович Н.А.
                                       та сторін—позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,                                         їхнього представника - ОСОБА_3 , представника                                         відповідача- ОСОБА_4 

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 593/656/20 за апеляційною скаргою відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бережанський агротехнічний інститут" на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2021 року, ухваленого суддею Шміло В.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення,-

                                       ВСТАНОВИВ:
        У липні 2020 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Бережанського районного суду з позовом до відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» про скасування наказів директора вказаного навчального закладу Жибака М.М. №№ 112-к та 11З-к від 18 червня 2020 року про накладення на них дисциплінарного стягнення у вигляді догани та попередження, що «за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та повторення подібної ситуації в подальшому вони будуть звільнені з роботи»,         Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував, що із зазначеними наказами відповідач, директор ВП НУБіП України «Бережанський агротехнічний інститут» Жибак М.М. допустився недотримання нормативних актів Інституту та вимог матеріального права, у тому числі норм КЗпП України.
        Зазначали, що оголошення їм доган та винесення попереджень, що за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та повторення подібної ситуації в подальшому вони будуть звільнені з роботи є підставами вважати, що відповідач допустився істотного порушення вимог ч.І ст.147 КЗпП України, застосувавши щодо них не одне стягнення, а два, у тому числі одне з яких не передбачено матеріальним правом.
       Крім цього позивачами в позовній заяві зазначено, що оголошення їм дисциплінарних стягнень у виді доган було безпідставним з вимог матеріального права та фактичних обставин справи, оскільки трудової дисципліни вони не порушили і не могли порушити у зв`язку з оголошеним Постановою Кабінету Міністрів України карантином на території України з 12 березня 2020 року, що було викликано поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, та знаходженням навчального закладу з 2 березня 2020 року на карантині і відповідно, навчальний заклад не працював. 
       Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» про скасування наказів про накладення дисциплінарного стягнення - задоволено.
       Скасовано наказ № 112-к від 18 червня 2020 року директора Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» Жибака Мирона Миколайовича, яким ОСОБА_2 , доценту кафедри енергетики і автоматики вищевказаного Вищого навчального закладу оголошено догану та попереджено, що « за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та повторення подібної ситуації в подальшому він буде звільнений з роботи».
       Скасовано наказ № 113-к від 18 червня 2020 року директора Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» Жибака Мирона Миколайовича, яким ОСОБА_1 , старшому викладачу кафедри енергетики і автоматики вищевказаного Вищого навчального закладу оголошено догану та попереджено, що « за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та повторення подібної ситуації в подальшому він буде звільнений з роботи».
       Стягнуто з відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» в користь ОСОБА_2 - 840,80 грн. сплаченого ним судового збору при зверненні до суду.
       Не погодившись із вказаним рішенням суду від відеокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бережанський агротехнічний інститут" поступила апеляційна скарга, в якій відповідач просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
       У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неврахування усіх обставин справи.
       Зокрема вказує, що з описовій частині судового рішення зазначено, що судом встановлено: що підставами для видання таких наказів послужили службові записки на адресу директора ВП НУБіП України «Бережанського агротехнічного інституту ОСОБА_5 декана факультету енергетики і електротехніки доцента ОСОБА_6 , та аналогічної службової записки на адресу директора вказаного учбового закладу завідувача кафедри енергетики та автоматики доцента ОСОБА_7 , в яких останні доповідали директору про обставини проведення засідання кафедри 12 червня 2020 року та поведінку позивачів.Вважає, що суд помилково не надає ніякої оцінки тому факту, що в цих службових записках зазначено, що позивачами не представлено звітів про виконання їх індивідуальних планів роботи. 
       Також вказує, що суд упускає і не надає ніякої оцінки тому факту, що на ім`я директора інституту Жибака М.М. поступало і колективне звернення кафедри енергетики та автоматики ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 ) з приводу не представлення відповідачами на засідання кафедри звітів про виконання індивідуальних планів за 2019-2020 навчальний рік, що унеможливило їх заслуховування та схвалення, а також про поведінку позивачів на засіданні кафедри по заслуховуванню виконання планів роботи. 
       Також стверджує, що судом не дано оцінки і протоколу засідання кафедри № 7, від 12.06.2020 року та аудіо запису проходження цього засідання кафедри. З огляду на зазначене вище вважає,що суд помилково дійшов висновку, що підставою для винесення оскаржуваних наказів послужили тільки службові записки декана факультету ОСОБА_6 і завкафедри ОСОБА_7 на імя директора інституту і те, що обставини викладені в них, не були перевірені і пояснення від позивачів не відбирались, оскільки такі пояснення від позивачів були отримані 17.06.2020 року. Стверджує, що директор інституту вивчив дану ситуацію і дійшов висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини що виключають притягнення цих працівників до дисциплінарної відповідальності і тому виніс зазначені накази.
        Зазначає, що в даній ситуації, що мала місце на засіданні кафедри 12 червня 2020 року, позивачами не було представлено звітів з підтверджуючими документами про виконання запланованих видів робіт, що унеможливило їх заслуховування та схвалення, оскільки не було можливості перевірити їх достовірність. Вказує, що наказом директора інституту №21 від 02.06.2020 року, було визначено для всіх науково-педагогічних працівників кафедри енергетики та автоматики дату заслуховування звітів - до 16.06.2020 року (для кафедри визначено дату заслуховування звітів 12.06.2020 року) та зобов`язано представити звіти і підтверджуючі документи для встановлення достовірності виконання відповідних видів робіт - індивідуальних планів, однак позивачі тим знехтували, що є грубим порушенням трудової дисципліни.
       Вважає, що в оскаржуваному судовому рішенні суд безпідставно надає перевагу одним доказам перед іншими та помилково приходить до висновку, що доказами, на підтвердження неправомірності винесення догани позивачам, є службові записки позивачів від 15.06.2020 року на адресу директора інституту ОСОБА_5 про обставини проведення засідання кафедри, а також доповідна ОСОБА_2 на імя директора інституту та поясненнями позивачів від 17.06.2020 року. Разом з тим, суд не надає ніякої оцінки відповідям наданим директором інституту Жибаком М.М., на зазначені звернення позивачів, в яких повністю спростовуються їхні доводи, які спрямовані на уникнення відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку.
       Окрім цього зазначає, що суд не надає ніякої оцінки доводам які викладені у відзиві відповідача поданому на позовну заяву, доказам поданим стороною відповідача стосовно порушення позивачами п.2.1 та п.4.2 Посадової інструкції, п.п.7,9 ст.5 та п.14 ст.5 Положення про планування та облік роботи науково-педагогічних працівників ВП НУБіП «Бережанський агротехнічний інститут» на 2019-2020 роки, поясненням та відповідям, які давались позивачами на запитання відповідача під час розгляду справи.
       Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що при належному виконанні позивачами свої обов`язків та представлення ними, на засідання кафедри, своїх звітів про виконання індивідуальних планів з підтверджуючими документами для встановлення їх достовірності, звіти позивачів були б заслухані і схвалені, що не потягнуло б наслідків притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності.
       У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_4 підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити,посилаючись на доводи, викладені в ній.
       Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їхній представник - ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечили проти поданої апеляційної скарги, просили її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.         
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
       У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки не містить обґрунтування які саме обов`язки не були виконані працівником, в чому саме виявилось порушення нею трудової дисципліни, відсутні докази про вчинення дисциплінарного проступку. 
       Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та обставинам справи.
       Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
       В силу положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
       Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
       Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
       Статтею 140 КЗпП України визначено, що  трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.
       Відповідно до пункту 1 частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, зокрема догана.
       Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
       За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, статті 60 ЦПК України 2004 року у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на відповідача.
       Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
       Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.
       Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.
       Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
       Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
       Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
       Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. 
       Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
       Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. 
       Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок, що «роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином».
       У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц ;від 28 квітня 2020 року у справі за № 755/12434/17від 11 жовтня 2018 року у справі за № 489/2451/17 зроблено висновок, що «ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок».
       У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності». 
       Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
       У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
       Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
       Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
       Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
       З матеріалів справи вбачається, що наказом директора Відокремленого підрозділу національного університету біоресурсів і природокористування України “ Бережанський агротехнічний інститут” за № 112-к від 18 червня 2020 року — доценту кафедри енергетики і автоматики ОСОБА_2 за грубе порушення трудової і виконавчої дисципліни оголошено догану та попереджено, що за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та повторення подібної ситуації в подальшому він буде звільнений з роботи.
       Наказом директора ВПНУБіП України “Бережанський агротехнічний інститут” за № 113-к від 18 червня 2020 року старшій викладачці кафедри енергетики і автоматики ОСОБА_1 за грубе порушення трудової і виконавчої дисципліни оголошено догану та попереджено, що за неналежне виконання своїх посадових обов`язків та повторення подібної ситуації в подальшому він буде звільнений з роботи.
       В мотивувальній частині наказу зазначено, що 12 червня 2020 року відбулось засідання кафедри енергетики і автоматики, на якому розглядалось питання виконання індивідуальних планів роботи НІШ та звіту кафедри за 2019-2020 навчальний рік (протокол засідання кафедри №7 від 12.06.2020р.). Доц. ОСОБА_2 не представив звіт з підтверджуючими документами, що унеможливило встановити достовірність виконання відповідних видів робіт, а тому його звіт не було обговорено і схвалено. В черговий раз доц. ОСОБА_2 безцеремонно втручався в процес ведення засідання кафедри, принижував особистість завідувача кафедри, звинувачував його у професійній некомпетентності та не реагував на зауваження працівників кафедри, що підтверджується службовими записками від 12.06.2020р. декана факультету енергетики та електротехніки доц. ОСОБА_6 , завідувача кафедри енергетики, і автоматики доц. ОСОБА_7 , а також зверненням працівників кафедри енергетики і автоматики ОСОБА_8 .. ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . 
       Доц. кафедри ОСОБА_2 та ст.викладач ОСОБА_1 неодноразово порушує виконавчу дисципліну, норми педагогічної етики та моралі, принижує людську гідність декана факультету, завідувача кафедри та з неповагою ставиться до членів кафедри.
       Із доц. ОСОБА_2 та ст.викладач ОСОБА_1 з вищевказаних питань директором інституту, проводились попереджувальні бесіди з приводу негативної поведінки та неналежного ставлення до своїх трудових обов`язків, однак він не став на шлях виправлення.
       Своїми діями і поведінкою та не своєчасним виконанням наказів ( директора, розпоряджень завідувача кафедри, доц. ОСОБА_2 та ст.викладач ОСОБА_1 систематично порушує свою посадову інструкцію, правила внутрішнього розпорядку, етичний кодекс НПП, що негативно впливає на організацію роботи кафедри та факультету енергетики та електротехніки в цілому.
       З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваних наказів стали службові записки декана факультету енергетики та електротехніки доц. ОСОБА_6 та завідувача кафедри енергетики та автоматики доц. ОСОБА_7 , на адресу директора учбового закладу ОСОБА_5 , в яких останні доповідали директору про обставини проведення засідання кафедри 12 червня 2020 року та поведінку позивачів, які викладені в мотивувальній частині наказів директора про накладення на позивачів дисциплінарних стягнень.
       Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, у чому конкретно проявилося порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали причиною для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Разом з тим, наказ про оголошення позивачу догани, не містить посилання на те, які саме порушення посадової інструкції та який саме конкретно дисциплінарний проступок вчинили доцент ОСОБА_2 та ст. викладач ОСОБА_1 . 
       Саме із цих підстав Верховний Суд у постанові від 08 травня 2019 року у справі за № 285/2096/17 залишаючи постанову апеляційної інстанції про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення виходив з того, що наказ про оголошення позивачу догани не містить посилання на те, які саме порушення посадової інструкції та який саме конкретно дисциплінарний проступок вчинив позивач.
Посилання відповідачів на порушення позивачами пунктів посадової інструкції( п.2.1,4.1.), не вказує на конкретний, вчинений останнім, дисциплінарний проступок, носить загальний характер, зобов`язує посадові особи проводити навчальну, методичну та виховну роботу у відповідності зі своїм індивідуальним планом затверджених на засіданні кафедри. Оспорюваний наказ не містить посилання на акт перевірки комісії, якою б було визначено, у чому проявилося порушення трудової дисципліни позивачами. 
       Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що керівник установи або уповноважений ним орган має право застосувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
       А тому, суд першої інстанції правомірно задовольнив позову через недоведеність винних дій позивача щодо порушення трудової дисципліни, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани, оскільки надані позивачем докази не спростовано.
       У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності». 
       Із матеріалів справи вбачається, що наказом директора інституту №21 від 02 червня 2020 року “Про перевірку” завідувачі кафедр зобов`язані до 16 червня 2020 року розглянути і схвалити звіти НТП про виконання індивідуальних планів роботи за 2019-2020 навчальні роки.
       Судом встановлено, що 12 червня 2020 року на засіданні кафедри енергетики та автоматики позивачі пред`явили звіти про виконання ними своїх індивідуальних планів за 2019/2020 навчальний рік, однак не були зараховані через відсутність підтверджуючих документів, що унеможливило встановити достовірність виконання ними відповідних видів робіт Подання звіту з підтверджуючими документами є головним посадовим обов`язком науково-педагогічного працівника, який передбачений посадовою інструкцією (пп.2.1., 4.1.) і за невиконання якого працівник несе відповідальність.(а.с.56).
       В своїх письмових поясненнях адресованих на ім`я директора інституту позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , пояснили, що звіти були подані в зазначені терміни з ссилками на електронні джерела, і у разі необхідності вони могли донести паперові підтвердження до 16 червня 2020 року.
       Позивачі також зазначили, що причиною написання на адресу Директора інституту службових записок, послужило те, що у науковій роботі “ Дослідження відновлювальних джерел енергії та енергозберігаючих технологій в АПК”, авторами якої є доцент ОСОБА_2 , старший викладач ОСОБА_1 та професор ОСОБА_11 , були безпідставно включені у списки авторів завідувач кафедри енергетики і автоматики доц. ОСОБА_7 та декан факультету енергетики та електротехніки доц. ОСОБА_6 , які в подальшому були виключені із числа співавторів.
       Колегія суду приймає до уваги ці доводи позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які пояснили що після відмови у прийняті їм звітів, у подальшому вони були направлені до Рейтингової комісії інституту, а окремі роботи поміщені у Звіті про діяльність відекремленого підрозділу національного університету біоресурсів і природокористування України за 2019 рік, що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 151-167).
       Не знайшло і свого підтвердження і посилання у службових записках декана факультету енергетики та електротехніки доц. ОСОБА_6 та завідувача кафедри енергетики і автоматики доц. ОСОБА_7 про те, що під час засідання кафедри 12 червня 2020 року доц. ОСОБА_12 та ст. викладач ОСОБА_1 вели себе агресивно, неадекватно, невріважено, висловлювали претензії до адміністрації інституту а також їм пгрожували. Таких доказів не здобуто під час прослуховування аудіозапису засідання кафедри, що мало місце 12 червня 2020 року. 
       В судовому засіданні встановлено і як вбачається з аудіозапису, що на засіданні кафедри енергетики і автоматики, яке відбулося 12 червня 2020 року обговорювався звіти доц. ОСОБА_2 та ст. викладача ОСОБА_1 , які захищаючи їх доводили їх обгрунтування з посиланням на електронні носії наукових робіт, однак їх не було прийнято через відсутність підтверджуючих документів, хоча згідно наказу директора інституту №21 від 02 червня 2020 року завідувачі кафедр зобов`язані до 16 червня 2020 року розглянути і схвалити звіти НТП про виконання індивідуальних планів роботи за 2019-2020 навчальні роки, і позивачі просили надати їм такий строк для дооформлення складених звітів та усунення зауваження завідуючого кафедрою ОСОБА_7 .
       Ці обставини свідчать про те, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 представили звіти про виконання планів роботи НПП за 2019 року-2020роки, але не прийняття їх зав. кафедрою ОСОБА_13 не можна розцінювати, як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Таких аргументів в службових записках та в наказі від 18 червня 2020 року за № 112-к не наведено.
       У якості доказів на підтвердження неправомірності винесення догани позивачами представлено службові записки ОСОБА_14 та ОСОБА_1 від 15.06.2020 року на адресу директора ВП НУБІП України «Бережанського агротехнічного інституту» Жибака М.М. про обставини проведення засідання кафедри 12.06.2020 року а також доповідною ОСОБА_2 від 17.06.2020 року і пояснюючими ОСОБА_14 та ОСОБА_1 від 17.06.2020 року, які вони самі добровільно подали директору учбового закладу ОСОБА_5 . 
       Судова колегія погоджується із висновками суду, що до позивачів за одне порушення було накладено одне дисциплінарне стягнення у вигляді «догани». Посилання в наказах №№ 112-к і 113-к від 18 червня 2020 року “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_14 та ОСОБА_1 ”,у якому працівники попереджаються, що вони у майбутньому можуть бути звільнені з роботи за неналежне виконання своїх посадових обов`язків і порушення правил трудового розпорядку,не можна вважати накладенням дисциплінарного стягнення.
       Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказ про оголошення позивачу догани не містить посилання на те, які саме порушення посадової інструкції та який саме конкретно дисциплінарний проступок вчинив .Обставини, викладені в доповідних записках, не були перевірені і пояснення від позивачів не відбиралися, а ті пояснення, які були надані позивачами з власної ініціативи не знайшли належної перевірки і відповідного реагування.
       Доводи в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги звернення окремих працівників кафедри енергетики і автоматики щодо систематичного порушення педагогічної етики та моралі, поваги гідності колег , приниженням людської гідності завідувача кафедри, в тому числі на засіданні кафедри 12 червня 2020 року їз сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не підтверджується жодними доказами і спростовується аудіозаписом прослуханим в засіданні судової апеляційної інстанції.
       Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами норм матеріального і дотримання норм процесуального права і вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти порушень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 положень Посадової інструкції та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників БАТІ, про які зазначено в оскаржуваних наказах, а тому дисциплінарні стягнення у вигляді доган застосовано до позивачів неправомірно.
       Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував та фактично зводяться до переоцінки доказів, що були предметом розгляду в суді першої інстанції. 
       Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення відсутні. 
       В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

       Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
                                       ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бережанський агротехнічний інститут" — залишити без задоволення.

       Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2021 року— залишити без змін.

       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених витрат.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Дата складання повного тексту постанови - 15 червня 2021 року.

       Головуючий:                                                         Сташків Б.І.

                                                                               Хома М.В.

       Судді:                                                                Щавурська Н.Б.