Ухвала
    
10 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 679/1274/20
провадження № 61-9486ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року у складі судді: Базарника Б. І., та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року у складі колегії суддів: Янчук Т. О., Купельського А. В., Ярмолюка О. І., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та витрат пов`язаних з їх виплатою,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2020 року ТОВ «Т-Стиль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та витрат пов`язаних з їх виплатою у розмірі 98 648,69 грн.
 
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року у задоволенні позову ТОВ «Т-Стиль» відмовлено. 
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції постанови апеляційного суду.
 
07 червня 2021 року ТОВ «Т-Стиль» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ціна позову у справі № 679/1274/20 становить 98 648,69 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 679/1274/20 є малозначною у силу вимог закону. 
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ТОВ «Т-Стиль» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 січня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 06 травня 2021 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів та витрат пов`язаних з їх виплатою.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                В. І. Крат
 
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
 
                                                                                                      М. М. Русинчук