УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2021 року
м. Київ
справа № 521/17260/18
провадження № 51-9243ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року,
встановив:
Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення, Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду ухвалою від 11 лютого 2021 року скасувала вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року у кримінальному провадженні № 52016000000000411 стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ухвалу Малиновського районного суду                   м. Одеси від 06 серпня 2019 року про закриття провадження щодо юридичної особи – ТОВ «Девелопмент Еліт» і призначила новий розгляд кримінального провадження у Вищому антикорупційному суді.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року, виключивши з її мотивувальної частини висновки суду про можливість скасування вироку та ухвали суду першої інстанції з направленням до суду першої інстанції кримінального провадження на новий розгляд, а також викласти резолютивну частину оскаржуваної ухвали в новій редакції, у якій зазначити про відмову в задоволенні апеляційних скарг прокурора.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додану до неї копію судового рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Положеннями ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. Відповідно до ч. 2 вказаної статті ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а тому, не свідчить, що право на справедливий судовий розгляд обмежено.
В касаційній скарзі обвинувачений порушує питання про перегляд ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, якою скасовано вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 04 липня 2019 року та ухвалу Малиновського районного суд м. Одеси від 06 серпня 2019 року і призначено новий розгляд у Вищому антикорупційному суді, тобто оскаржує судове рішення, яке не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Посилання ОСОБА_4 на наявність окремих думок судді в рішеннях Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами на ухвали судів апеляційних інстанцій, якими скасовано судові рішення місцевих судів із призначенням нового розгляду в судах першої інстанції, як на підставу касаційного оскарження ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року є безпідставними, оскільки кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості надавати оцінку окремим думкам суддів у інших провадженнях та враховувати їх під час ухвалення рішень.
Що стосується порушеного обвинуваченим питання про передачу кримінального провадження на розгляд до Великої Палати Верховного Суду, необхідно зазначити таке.
Зі змісту статей 434-1, 434-2 КПК убачається, що питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Аналогічний висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 13-22зн18.
Таким чином, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , тому колегія суддів не вбачає підстав для передачі скарги на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Частиною 3 ст. 428 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3