УХВАЛА        
 
17 травня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 466/5147/16
 
провадження № 61-6164ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                 Коротенка Є. В.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович про визнання заповіту та договору купівлі-продажу квартири недійсним,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька І. В., в якому просилавизнати заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І. В. від імені ОСОБА_6. 25 лютого 2013 року на користь ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від              22 березня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Петелькою І. В., укладений між                     ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - недійсними.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 грудня            2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду 15 березня 2021 року, в задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2016 року про накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 .
 
У квітні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга               ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від       24 грудня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду                     15 березня 2021 року, в якій, всупереч пункту 5 частини другої статті               392 ЦПК України, не було зазначено підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року касаційну                       скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, заявнику запропоновано надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
У травні 2021 року на адресу Верховного Суду заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначив підставу, передбачену статтею 389 ЦПК України, на якій подається касаційна скарга.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає, що:
-          апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №310/11024/15-ц, Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 344/5278/14 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом            1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
                                                        
УХВАЛИВ :
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова справу                             № 466/5147/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Петелька Ігор Васильович, про визнання заповіту та договору купівлі-продажу квартири недійсним.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко