ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2021 р.                              Справа № 910/11857/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 
на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 (повний текст складено 08.02.2021)
у справі №910/11857/20 (суддя Паламар П.І.) 
за позовом Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» 
до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»
третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович 
про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню 

за участю секретаря судового засідання Руденко Н.С.  
за участю представників:
від позивача: Повар О.М. (адвокат) 
від відповідача:  Щиголь М.В. (адвокат) 
від третьої особи: не з`явився; про час і місце судового розгляду повідомлені належно
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог.
Приватне акціонерне товариство «Міжнародні авіалінії України»  звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.  
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчі написи, вчинені на векселях, що не були належним чином опротестовані, вимоги за якими (векселями) не є безспірними. Посилаючись на те, що в порушення вимог статей 87, 92 Закону України «Про нотаріат», статті 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні», п. 4.15 глави 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції Україи №296/5 від 22.02.2012 р., векселі не були пред`явлені за належним місцем платежу м. Київ, вул. Антоновича, 127 та виконавчі написи третьою особою вчинені на усю суму включаючи відсотки, позивач просив задовольнити позов, визнати виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 позовні вимоги були задоволені, визнано такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем: від 24 квітня 2020  зареєстрований в реєстрі за №1254, від 14 травня 2020 зареєстровані в реєстрі за №№ 1442, 1443, 1444, від 21 травня 2020 зареєстрований в реєстрі за №1519, від 11 червня 2020 зареєстровані в реєстрі за №№ 1759, 1760, 1761, від 26 червня 2020 зареєстровані в реєстрі за №№ 2014, 2015, від 30 липня 2020  зареєстровані в реєстрі за №№ 2600, 2602, 2603, 2601, 2599, 2597.
Задовольняючи позовні вимоги,  суд І інстанції,  встановивши обставини вчинення оспорюваних виконавчих написів за векселями, які в установленому порядку не були пред`явлені до платежу, і відповідно відсутність підстав для вчинення протесту, визнав обґрунтованими позовні вимоги, а виконавчі написи згідно  вимог статті 16 ЦК України такими, що не підлягають виконанню.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Відповідач - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», не погоджуючись з ухваленим у даній справі рішенням суду І інстанції, просив це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню,  відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права - статей 75, 76 Уніфікованого закону про переказні та прості  векселі, статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 
Заявник апеляційної скарги  наголошує на тому, що суд І інстанції не надав належної оцінки тим обставинам,  що місцем платежу за кожним із векселів визначено 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, АТ «Укрексімбанк», і відповідно векселі не могли бути пред`явлені за вказаним місцем платежу, оскільки у позивача відстуні договірні відносини з банком щодо виконання зобов`язань за цими векселями. У зв`язку з цим векселі були пред`явлені ним до платежу та опротестовані за місцезнаходженням векселедавця у м. Києві по вул. Лисенка, 4 та за місцезнаходженням його головного офісу у м. Києві по Харківському шосе, 201-203.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/11857/20; розгляд справи призначено на 26.04.2021.
21.04.2021 від Національного антикорупційного бюро України надійшло клопотання про його залучення в якості третьої особи, яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 було відкладено розгляд справи на 26.05.2021.
Присутній в судовому засіданні 26.05.2021 представник відповідача підтримав клопотання про залучення НАБУ про залучення в якості третьої особи. 
Колегія суддів, розглянувши клопотання Національного антикорупційного бюро України про його залучення в якості третьої особи, яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відмовила у його задоволенні, враховуючи ті обставини, що спір у справі стосується суб`єктів господарювання, і не може вплинути на права та обов`язки НАБУ щодо однієї з сторін у справі (про відмову в задоволенні клопотання повідомлено сторін та зазначено в протоколі судового засідання). 
В судовому засіданні 26.05.2021 було оголошено перерву до 07.06.2021, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені під розписку. 
07.06.2021 від представника Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» надійшла заява про відвід судді Євсікова О.О. 
Представник відповідача заперечував щодо заявленого відводу. 
Розглянувши заяву представника позивача про відвід судді Євсікова О.О., колегія суддів відмовила у його задоволенні, про що була винесена відповідна ухвала. 
Позиції учасників справи.
Від Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України»  надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення суду І інстанції залишити без змін. При цьому позивач наголошував на тому, що оскільки векселі підлягають оплаті за адресою: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, що не є адресою місцезнаходження МАУ, відсутні підстави відносити такі векселі до недоміцильованих векселів з особливим платником, а у кожному векселі, виконавчі написи за якими оскаржуються, міститься особливе зазначення місця платежу. 
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності приватного нотаріуса. 
В судовому засіданні 07.06.2021 представник  відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник позивача заперечував щодо апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні, залишивши без змін оскаржуване рішення суду І інстанції. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
1 червня 2009 між Приватним акціонерним товариством «Міжнародні авіалінії України» та  Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» укладено угоду про наземне обслуговування, додаткову угоду №26 від 8 лютого 2013 до цієї угоди, згідно з умовами яких відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з представництва, управління та нагляду, на пероні, контролю за завантаженням, повідомленням та управлінням польотом, обслуговуванням вантажу та пошти, безпеки, наданням місць для базування повітряних суден типу Boeing 737, а позивач - прийняти та проводити оплату за надані послуги на умовах договору.
При цьому сторони погодили, що відповідно до п. 5.12. додаткової угоди перевізник має право, за згодою з обслуговуючою компанією, здійснювати розрахунки за надані послуги векселем. Порядок та умови взаєморозрахунків векселями будуть визначатися в окремих протоколах, оформлених сторонами належним чином.
Протягом вересня 2019 року -березня 2020 року позивач видав відповідачу прості процентні векселі серії:
- АА №2498507 від 10 вересня 2019 р., зі строком платежу 2 квітня 2020 р., номінальною вартістю 25000000 грн., із сплатою 19% річних;
- АА №2498508 від 10 вересня 2019 р., зі строком платежу 9 квітня 2020 р., номінальною вартістю 25000000 грн., із сплатою 19% річних;
- АА №2498509 від 10 вересня 2019 р., зі строком платежу 16 квітня 2020 р., номінальною вартістю 25000000 грн., із сплатою 19% річних;
- АА №2498510 від 10 вересня 2019 р., зі строком платежу 23 квітня 2020 р., номінальною вартістю 25000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498515 від 10 грудня 2019 р., зі строком платежу 13 травня 2020 р., номінальною вартістю 25000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498516 від 10 грудня 2019 р., зі строком платежу 20 травня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498517 від 10 грудня 2019 р. зі строком платежу 26 травня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498518 від 10 грудня 2019 р. зі строком платежу 28 травня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498519 від 10 грудня 2019 р. зі строком платежу 3 червня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498520 від 10 грудня 2019 р. зі строком платежу 10 червня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 17,5% річних;
- АА №2498539 від 6 березня 2020 р. зі строком платежу 17 червня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 13% річних;
- АА №2498540 від 6 березня 2020 р. зі строком платежу 24 червня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 13% річних;
- АА №2498541 від 6 березня 2020 р. зі строком платежу 1 липня 2020 р., номінальною вартістю 30000000 грн., із сплатою 13% річних;
- АА №2498542 від 6 березня 2020 р. зі строком платежу 8 липня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 13% річних;
- АА №2498543 від 6 березня 2020 р. зі строком платежу 15 липня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 13% річних;
- АА №2498544 від 6 березня 2020 р. зі строком платежу 22 липня 2020 р., номінальною вартістю 35000000 грн., із сплатою 13% річних, загальна номінальна вартістість яких (векселів) становить 500000000 грн.
Згадані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями векселів, актами приймання-передачі векселів від 10 вересня, від 10 грудня 2019, від 6 березня 2020, протоколами нарад щодо заборгованості ПАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» перед Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 10 вересня 2019, від 10 грудня 2019, від 6 березня 2020 та не заперечуються сторонами. 
За заявою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплун Юрієм Вікторовичем на підставі протестів указаних векселів у неплатежі було вчинено виконавчі написи, а саме: від 24 квітня 2020,  зареєстрований в реєстрі за №1254, від 14 травня 2020, зареєстровані в реєстрі за №№ 1442, 1443, 1444, від 21 травня 2020 зареєстрований в реєстрі за №1519, від 11 червня 2020, зареєстровані в реєстрі за №№ 1759, 1760, 1761, від 26 червня 2020, зареєстровані в реєстрі за №№ 2014, 2015, від 30 липня 2020  зареєстровані в реєстрі за №№ 2600, 2602, 2603, 2601, 2599, 2597 про стягнення з позивача на користь відповідача за векселями з урахуванням процентів загалом 536087815,32 грн.
З тексту усіх предявлених до протесту векселів вбачається, що місцем платежу за кожним із них є 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, АТ «Укрексімбанк».
Також судом І інстанції було встановлено, що пред`явлення цих векселів до сплати веселедавцем та пред`явлення вимог про їх оплату нотаріусом були здіснені за зареєстрованим місцезнаходженням векселедавця у м. Києві по вул. Лисенка, 4 та за місцезнаходженням його головного офісу у м. Києві по Харківському шосе, 201-203. 
Наявні у справі листи  ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»  №№ 01-22-228, 01-22-244, 01-22-245, 01-22-246, 01-22-247, 01-22-248 від 22 червня 2020 та АТ «Укрексімбанк» №0002000/15388-20 від 3 липня 2020  підтверджують, що АТ «Укрексімбанк» не є особливим платником за виданими позивачем векселями.
Суд І інстанції дійшов висновку, що відсутність у векселедавця договірних відносин з банком, розташованим у визначеному у спірних векселях місці платежу, не спростовує факту встановлення такого особливого місця платежу, а зазначення у векселях найменування банку за своїм змістом є вказівкою саме на місце, а не на особливого платника.
Враховуючи встановлені обставини вчинення оспорюваних виконавчих написів за векселями, які в установленому порядку не були пред`явлені до платежу, суд І інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для вчинення протесту та задовольнив позов. 
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Предмет позову у даній справі становить вимога Приватного акціонерного товариства «Міжнародні авіалінії України» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню.
Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що векселі не були пред`явлені за належним місцем платежу в м. Київ, вул. Антоновича, 127, вимоги за якими (векселями) не є безспірними, а  виконавчі написи вчинені на векселях, що не були належним чином опротестовані.
Задовольняючи позовні вимоги, суд І інстанції, встановивши, що  фактичні дії відповідача не свідчать про пред`явлення ним векселів до платежу, оскільки вимоги про оплату векселів не були пред`явлені в установленому порядку, дійшов висновку, що нотаріус не мав права ні вчиняти протести, ані виконавчі написи за ними, і відповідно задовольнив вимоги. 
Апеляційна інстанція не може погодитись з такими висновками суду І інстанції та вважає їх помилковими з огляду на таке:
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п. 3 ч. 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.
Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік).
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, для одержання виконавчого напису за векселями, опротестованими нотаріусами в установленому законом порядку, подаються: а) оригінал опротестованого векселя; б) акт про протест векселя.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса (стаття 89 Закону).
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано під час судового розгляду - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» є законним векселедержателем простих процентних векселів серії:
- АА №2498507 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 2 квітня 2020,
- АА №2498508 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 9 квітня 2020,
- АА №2498509 від 10 вересня 2019  зі строком платежу 16 квітня 2020,
- АА №2498510 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 23 квітня 2020,
- АА №2498515 від 10 грудня 2019 зі строком платежу 13 травня 2020,
- АА №2498516 від 10 грудня 2019  зі строком платежу 20 травня 2020,
- АА №2498517 від 10 грудня 2019 зі строком платежу 26 травня 2020,
- АА №2498518 від 10 грудня 2019  зі строком платежу 28 травня 2020,
- АА №2498519 від 10 грудня 2019 зі строком платежу 3 червня 2020,
- АА №2498520 від 10 грудня 2019  зі строком платежу 10 червня 2020,
- АА №2498539 від 6 березня 2020 зі строком платежу 17 червня 2020,
- АА №2498540 від 6 березня 2020 зі строком платежу 24 червня 2020,
- АА №2498541 від 6 березня 2020 зі строком платежу 1 липня 2020,
- АА №2498542 від 6 березня 2020 зі строком платежу 8 липня 2020,
- АА №2498543 від 6 березня 2020 зі строком платежу 15 липня 2020,
- АА №2498544 від 6 березня 2020 зі строком платежу 22 липня 2020.
У простих векселях зазначено: «місце складання - Київська область, с.Гора», дата складання, строк платежу, підлягає сплаті «в м.Києві, 03150, вул. Антоновича, 127 (місце платежу) АТ «Укрексімбанк» МФО 322313, р/р НОМЕР_1 (найменування банківської установи), назва та адреса векселедавця - АТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», м.Київ, вул. Лисенка, 4, ідент код 14348681, підписи президента та головного бухгалтера та засвідчено печаткою векселедавця. 
Векселедержатель - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» протягом 02.04.2020-22.07.2020 зверталось до ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» із вимогами заплатити по вказаному векселю (зазначено серію, номер, сума та строк платежу) із зазначенням банківських реквізитів векселедержателя в АБ «Укргазбанк». 
Згадані вимоги скеровувались відповідачем на адресу: м.Київ, вул. Лисенка, 4 та Харківське шоссе 201-203.
Також до матеріалів справи залучені листи ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 12.06.2020 та від 22.06.2020 скеровані на адресу АТ «Укрексімбанк» м.Київ, вул. Антоновича 127 щодо оплати векселів, виписаних ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України». 
Із відповіді АТ «Укрексімбанк» на згадані листи вбачається, що векселедавець - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» не зверталось до Банку з приводу його визначення особливим платником, а Банк не має будь-яких договорів із ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» відповідно до умов яких Банк несе зобов`язання щодо оплати векселів, виписаних ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, пов`язані з обігом векселів та відповідно до статті 1 Закону України «Про обіг векселів в Україні» регулюються, зокрема, Женевською конвенцією 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, що набув чинності для України з 06.01.2000 (далі - Уніфікований закон).
Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» векселем є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).
Згідно зі статтею 75 Уніфікованого закону простий вексель повинен містити такі реквізити: (1) найменування "вексель", яке включене безпосередньо в текст і висловлене тією мовою, якою цей документ складений; (2) просте і нічим не обумовлене обіцяння сплатити визначену суму; (3) зазначення строку платежу; (4) зазначення місця, в якому має бути здійснений платіж; (5) найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений; (6) зазначення дати і місця складання векселя; (7) підпис того, хто видає документ (векселедавця).
Згідно з п. 20 постанови Верховного Суду України від 8 червня 2007 N5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів» вексель має пред`являтися до платежу у визначеному в ньому місці, а якщо останнє не було прямо визначено, - за місцем знаходження платника (акцептанта) переказного векселя або за місцем складання простого векселя (статті 2, 76 Уніфікованого закону). Вексельні зобов`язання прямих боржників - векселедавця простого та акцептанта переказного векселя - можуть бути виконані належним чином тільки за умови його пред`явлення до платежу у визначеному шляхом зазначення населеного пункту або конкретної адреси місці. Вимога про платіж, пред`явлена не в місці, визначеному у векселі за викладеними вище правилами, не є пред`явленою належними чином.
Колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з висновком суду І інстанції стосовно того, що оскільки з тексту усіх предявлених до протесту векселів вбачається, що «місцем платежу» за кожним із них є 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, АТ «Укрексімбанк», і відповідно вимоги про сплату векселів повинні бути пред`явленні лише за вищевказаним місцем платежу - адресою банку  АТ «Укрексімбанк», який не є особливим платником за виданими позивачем векселями, з огляду на наступне.
Апеляційна інстанція вважає за необхідне звернути увагу, що  реквізит «місце платежу» повинен відповідати критерію «достатньої визначеності», а за наявності певної невизначеності з місцем пред`явлення платежу, відповідач у будь-якому випадку не може бути позбавлений права пред`явити векселі до оплати за місцем складання простого векселя.
Статтею 76 Уніфікованого закону передбачено, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця.
Разом з тим, колегією беруться до уваги наступні обставини:
-«місцем платежу» за векселями зазначено: м.Київ, 03150, вул. Антоновича, 127, АТ «Укрексімбанк» (найменування банківської установи), - адреса банку  АТ «Укрексімбанк», який не є особливим платником за виданими позивачем векселями.
-          місце видачи векселя  зазначено- Київська область, с.Гора.
-          адреса векселедавця ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України»,зазначена у векселях - м.Київ, вул. Лисенка, 4.
При цьому апеляційна інстанція наголошує на тому,  що Уніфікований закон не вирішує питання про те, що саме слід розуміти під пред`явленням векселя та не встановлює такої конкретної процедури, однак під пред`явленням цілком розумно вважати подію, яка вказує на те, що вимога платежу та векселедержатель стали відомі платнику.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» із вимогами заплатити за вказаними  векселями зверталось за адресою  місцезнаходження векселедавця: м. Київ, вул. Лисенка, 4 та за адресою місцезнаходження  його головного офісу: м. Київ, Харківське шосе, 201-203.
Разом з тим сам векселедавець у своїх листах на адресу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» підтверджує як обставини передання ним векселів з визначенням дати платежу, так  і отримання ним вимог про оплату цих векселів на адресу: м.Київ, вул. Лисенка, 4 та Харківське шоссе 201-203 ( 190-203 а.с. том 2). 
Також судом беруться до уваги ті обставини, що за весь час з моменту видачі позивачем векселів (зокрема за період 2018-2019 роки), які пред`являлись відповідачем за місцезнаходженням голового офісу позивача: м. Київ, Харківське шоссе 201-203 до моменту звернення до господарського суду з даним позовом,  у позивача не виникало будь-яких заперечень щодо виданих векселів, зокрема щодо місця їх пред`явлення. 
Наведним спростовується висновок суду І інстанції щодо не надання  доказів пред`явлення векселедержателем векселів до сплати.
Відповідно до статей 2, 76 Уніфікованого закону вексель має пред`являтися до платежу у визначеному в ньому місці, а якщо останнє не було прямо визначено, - за місцем знаходження платника (акцептанта) переказного векселя або за місцем складання простого векселя.
Пред`явлення векселя до платежу відбувається у місці, яке зазначене в ньому. Якщо воно не зазначене, то вексель презентується у місці перебування платника.
Прямий боржник за векселем зобов`язаний довести обґрунтованість своїх заперечень стосовно того, що векселедержатель не пред`явив йому оригінал векселя або не надав можливості перевірити наявність у встановленому місці та у визначений строк у особи, що пред`явила вимогу, оригіналу векселя і прав власності на зазначений цінний папір. Векселедержатель може спростувати ці заперечення шляхом надання будь-яких не заборонених законом доказів, у тому числі актів нотаріуса про протест векселя чи про посвідчення факту його пред`явлення до платежу, а також документів, виданих боржником.
Згідно зі статтями 16, 77 Уніфікованого закону особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим. При цьому закреслені індосаменти вважаються ненаписаними.
  Прямі боржники - це векселедавець простого векселя та акцептант переказного векселя. Вимоги до зазначених осіб, а також до авалістів за них (за їх наявності) можуть бути пред`явлені як у строк платежу, так і протягом усього строку вексельної давності незалежно від наявності протесту. При цьому підставою для заявлення вимог до прямих боржників є сам вексель, що знаходиться у кредитора.
У зв`язку з викладеним при настанні строку платежу за векселем вимога про його сплату може бути заявлена тільки до прямого боржника, яким є позивач у даній справі - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».
Простий вексель - це вексель, що містить просте і нічим не обумовлене зобов`язання векселедавця (боржника) сплатити після збігу встановленого терміну певну суму грошей векселедержателю (кредиторові). Таке зобов`язання надає векселедержателю (власнику чи пред`явникові) безумовне право вимагати з особи, яка видала вексель, сплати зазначеної у тексті векселя грошової суми. 
Наведним спростовується доводи позивача стосовно того, що умова про сплату процентів за векселями є ненаписаною, оскільки видаючи прості векселі, сам позивач зазначав у простому векселі про здійснення платежу на суму + чітко визначений розмір відсотків річних (19%, 17,5%, 13%).
Колегія суддів також відзначає, що за своєю економічною і правовою суттю, як вже зазначалося, вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю). Отже, будь-які додаткові умови щодо особливого порядку погашення заборгованості за векселем повинні бути чітко унормовані спеціальним додатковим законодавством з урахуванням специфіки конкретних правовідносин.
 Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 08.06.2007 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів» законний векселедержатель не зобов`язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними і дійсними. Доведення протилежного - обов`язок особи, якій пред`явлено вимогу за векселем.
Таким чином, обов`язок доведення відсутності боргу покладено на боржника, а не на законного векселедержателя.
Згідно п.п. 4.1., 4.3., 4.12. гл. 17 розділу ІІ Порядку протест векселя - це нотаріальна дія, яка офіційно засвідчує факт повної неоплати за векселем.
Протест векселя про неоплату вчинюється у разі, якщо: вексель неоплачений (вексель було акцептовано, але не сплачено платником); оплата здійснена у валюті, яка не зазначена у векселі; платник відсутній у місці платежу або у місцезнаходженні, яке зазначено у векселі.
Для вчинення протесту векселя векселедержатель або його уповноважена особа подають нотаріусу: оригінал векселя (його копію - якщо це було передбачено самими учасниками вексельних правовідносин та про це є відповідні застереження); заяву векселедержателя (кредитора) про протест векселя, підписану векселедержателем (кредитором) та скріплену печаткою (у разі наявності).
Відповідно до п. 4.14. гл. 17 розділу ІІ Порядку при прийнятті векселя до опротестування нотаріус повинен: перевірити наявність усіх необхідних реквізитів векселя та правильність їх заповнення, наявність підписів і печаток та послідовність індосаментів; переконатися, що вексель поданий для протесту в установлені законом строки; встановити місце здійснення протесту; перевірити факт пред`явлення векселя до сплати. Підтвердженням факту пред`явлення векселя до сплати є відмітка векселедавця на письмовій вимозі про прийняття вимоги про сплату векселя або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення такої вимоги поштою чи телеграфом на адресу, вказану у векселі.
Згідно п.п. 4.15., 4.16. гл. 17 розліду ІІ Порядку у день прийняття векселя до протесту нотаріус зобов`язаний від свого імені пред`явити письмову вимогу про оплату або акцепт векселя до векселедавця (платника). Підтвердженням факту пред`явлення вимоги про сплату векселя є відмітка векселедавця на письмовій вимозі про прийняття вимоги про сплату векселя або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення такої вимоги поштою чи телеграфом на адресу, вказану у векселі. У тексті вимоги нотаріус зазначає про надходження заяви про протест векселя з усіма його реквізитами та пропозицією сплатити чи акцептувати вексель у певний строк або повідомити про оплату чи акцепт векселя: якщо вексель протестується в неплатежі, нотаріус вимагає від особи, проти якої протестується вексель, оплатити суму за векселем; якщо вексель протестується в неакцепті, нотаріус висуває вимогу акцептувати вексель; якщо вексель протестується в недатуванні акцепту, нотаріус вимагає проставити дату на акцепті (у).
Якщо на вимогу нотаріуса не надійшла відповідь від особи, яка має платити за векселем, про його оплату або у разі відмови платника (доміциліата) оплатити або акцептувати вексель нотаріус опротестовує вексель (п. 4.18. гл. 17 розділу ІІ Порядку).
З матеріалів справи вбачається, що Приватний нотаріус повідомляв позивача про надходження заяв про здійснення протесту простих векселів та відповідно пропонував здійнити оплату за ними, попереджав про здійснення протесту за ними. Пред`явлення цих вимог про їх оплату нотаріусом було здіснено за зареєстрованим місцезнаходженням векселедавця у м. Києві по вул. Лисенка, 4 та за місцезнаходженням його головного офісу у м. Києві по Харківському шосе, 201-203 (що підтверджується наявними у справі відмітками поштового відділення зв`язку про відправлення вимог про оплату поштою та телеграфом). 
Матеріали справи не містить відповіді особи, яка має платити - прямого боржника ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про його оплату, або відмови в оплаті (зокрема заперечень щодо прав  векселедержателя чи сумніві щодо предявленя оригіналів векселів). За наведних обставин доводи позивача стосовно непред`явлення векселедержателем оригіналів векселів  Приватному нотаріусу визнаються апеляційною інстанцією непереконливими. 
При цьому під час апеляційного провадження позивачем не було спростовано ті обставини, що  нотаріусу були надані усі необхідні документи для вчинення виконавчих написів. Крім цього, спірні виконавчі написи містять усі необхідні реквізити, передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат».
Разом з тим слід врахувати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.
Отже, зважаючи на економічну та  правову суть векселя, як цінного папіру, який засвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя, враховуючи те, що відповідач має всі права за простими векселями АА №2498507 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 2 квітня 2020, АА №2498508 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 9 квітня 2020, АА №2498509 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 16 квітня 2020, АА №2498510 від 10 вересня 2019 зі строком платежу 23 квітня 2020, АА №2498515 від 10 грудня 2019 зі строком платежу 13 травня 2020, АА №2498516 від 10 грудня 2019  зі строком платежу 20 травня 2020, АА №2498517 від 10 грудня 2019 зі строком платежу 26 травня 2020, АА №2498518 від 10 грудня 2019  зі строком платежу 28 травня 2020, АА №2498519 від 10 грудня 2019 зі строком платежу 3 червня 2020, АА №2498520 від 10 грудня 2019  зі строком платежу 10 червня 2020, АА №2498539 від 6 березня 2020 зі строком платежу 17 червня 2020, АА №2498540 від 6 березня 2020 зі строком платежу 24 червня 2020, АА №2498541 від 6 березня 2020 зі строком платежу 1 липня 2020, АА №2498542 від 6 березня 2020 зі строком платежу 8 липня 2020, АА №2498543 від 6 березня 2020 зі строком платежу 15 липня 2020, АА №2498544 від 6 березня 2020 зі строком платежу 22 липня 2020, у тому числі право вимоги платежу за ними, наявність і дійсніть яких не спростована прямим боржником - векселедавцем, беручи до уваги повноваження нотаріуса у сфері безспірної юрисдикції, апеляційна інстанція не вбачає правових підстав для задоволення позову щодо визнання виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем такими, що не підлягають виконанню.  
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Враховуючи встановлені під час апеляційного провадження обставини щодо відсутності підстав для визнання виконавчих написів, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем такими, що не підлягають виконанню, відсутні підставі для задоволення позову у даній справі.
З огляду на викладене, рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 щодо задоволення позову прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а тому відповідно до положень ч. 1 статті 277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову. Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до положень статті 129 ГПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати останнього зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/11857/20 задовольнити. 
Рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/11857/20 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким у позові Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (01030, м. Київ, вул. Лисенка, 4, код 14348681) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, код 20572069) 50  448,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
Справу №910/11857/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено 14.06.2021.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                В.А. Корсак