ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4117/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 червня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року (повний текст складено 01 лютого 2021 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення індексації,-
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив стягнути з відповідача індексацію грошового забезпечення на грошове забезпечення, що не було виплачене на момент звільнення зі служби в поліції за період з 01.09.2017 по 31.07.2020 в сумі 23070,34 грн.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відповідачем добровільно не нараховувалось та не виплачувалось індексації грошового забезпечення позивача, а при розрахунку середнього заробітку за вимушений прогул індексація не була врахована, тому позивач має право на нарахування індексації із середнього заробітку через не виплату вчасно грошового забезпечення під час звільнення зі служби.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду не є основною чи додатковою заробітною платою або заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», а тому на них не підлягає нарахуванню індексація.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з наказом Департаменту патрульної поліції від 24.03.2016 за №56 о/с, ОСОБА_1 з 01.03.2016 призначено  інспектором батальйону №3 управління патрульної поліції у м. Черкасах (а.с.66). 
Наказом Департаменту патрульної поліції від 17.08.2017 № 303 о/с "По особовому складу" відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" позивача звільнено зі служби в поліції за ч. 1 ст. 77 цього Закону (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту ОВС України).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 по справі №823/1430/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020, визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 17.08.2017 №303 о/с «По особовому складу», поновлено з 18.08.2017 ОСОБА_1 на посаду інспектора роти №3 батальйону управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.08.2017 по 15.12.2017 в сумі 18148,69 грн (а.с.86-94).
Наказом Департаменту патрульної поліції від 02.01.2018 №3 о/с, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 у справі №823/1430/17 скасовано пункт наказу від 17.08.2017 №303 о/с про звільнення ОСОБА_1 з 17.08.2017 зі служби в поліції та поновлено на посаді з 18.08.2017 (а.с.68).
02.01.2018 наказом Департаменту патрульної поліції  №1 о/с, ОСОБА_1 з 04.01.2018 звільнено  зі служби (а.с.67).
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2017 по справі №823/1566/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДПП Національної поліції України, яка набрала законної сили 04.04.2018, стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 04.06.2017 в сумі 3586,56 грн (а.с.95-99).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 по справі №823/2351/18 за позовом ОСОБА_1 до ДПП Національної поліції України, яке набрало законної сили 23.08.2018, стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час перебування у відпустці за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 у сумі 294,00 грн та за період з 02.03.2017 по 17.03.2017 у сумі 168,00 грн (а.с.100-103).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 по справі №580/509/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, яке набрало законної сили 07.08.2020, стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15.12.2017 у справі № 823/1430/17 в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції за період з 18.12.2017 по 02.01.2018 включно в сумі  2440.16 грн (а.с.104-110).
30.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити йому виплату заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з 01.09.2017 по 01.07.2020 в сумі 23070,34 грн (а.с.9).
У зв`язку з невиплатою індексації за заявою позивача, останній звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що позивач в період за який просить стягнути індексацію не працював, тому індексація не підлягає нарахуванню та виплаті, оскільки заробітна плата за виконану ним роботу не виплачувалася, враховуючи одноразовий характер виплат по рішенню судів.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ст. 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Визначення індексації наведено у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03.07.2011 (далі - Закон № 1282-ХІІ), відповідно до якої індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
У разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону № 1282-ХІІ грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін (ч. 1 ст. 6 Закону № 1282-ХІІ).
В той же час, присудження позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні та за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі є формою відповідальності роботодавця, визначеною у ст.235 та 236 КЗпП України, є одноразовими виплатами за судовими рішеннями та не належать до оплати праці (грошового забезпечення) і не передбачені у її структурі, наведеній у ст.2 Закону України «Про оплату праці».
Наведене відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2019 року в справі №804/3000/18, від 16 квітня 2020 року в справі №450/1925/17, від 23 грудня 2020 року у справі №805/3641/17-а, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
При цьому, розрахунок суми грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки також здійснюється виходячи із середньої заробітної плати, яка розраховується з урахуванням індексації, у відповідності до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для індексації середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні та за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки.
Крім того, питання щодо виплати позивачу заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 18.12.2017, в який входить період розрахунку доплати за службу в нічний час та розрахунку грошового забезпечення за час перебування у відпустці за період з 01.06.2016 по 30.06.2016 та за період з 02.03.2017 по 17.03.2017 вже було предметом судового розгляду в рамках адміністративної справи №823/2170/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018, адміністративний позов задоволено частково, стягнуто з Департаменту патрульної поліції України заборгованість по індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в сумі 2058,73 грн.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, беручи до уваги, відсутність підстав для індексації середнього заробітку за час вимушеного прогулу при звільненні та за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, а також грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, а також вирішенням в судовому порядку питання виплати позивачу заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 18.12.2017, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 
Текст постанови виготовлено 01 червня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма