Постанова
Іменем України
 
19 травня 2021 року
м. Київ
 
справа №752/14554/15-ц
провадження №61-796св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Ткачука О. С.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Мазурик О. Ф., Кравець В. А., Махлай Л. Д.,
 
учасники справи:
 
позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
представник позивача - Колодочка Павло Олександрович,
відповідачі:  ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури»,
представник ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
1.   У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», переіменоване на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Мережа агенцій «Гарячі тури» (далі -  ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури») з позовом, у якому просило солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 092 853,54 грн.
2.   Позовна заява мотивована тим, що за умовами договору овердрафтового кредиту від 04 серпня 2014 року, укладеного між Банком та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», останнє отримало кредитний ліміт овердрафту у розмірі 4 201 000 грн на умовах, визначених договором, строком повернення до 03 серпня 2015 року.
3.   Зазначений кредитний договір від імені ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» підписаний ОСОБА_1 , який був єдиним засновником товариства.
4.   Виконання зобов?язань за договором про надання овердрафтового кредиту забезпечено договором поруки від 04 серпня 2014 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого останній зобов?язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури».
5.   Неналежне виконання позичальником умов договору овердрафтового кредиту призвело до утворення заборгованості, яка погашена не була.
6.   Посилаючись на наведені обставини, просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
7.   Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 
2020 року у складі судді Колдіної О. О. позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання овердрафтового кредиту у розмірі 6 092 853,54 грн, яка складається 
з 3 946 341,46 грн - заборгованість по основній сумі кредиту, 
1 935 462,08 грн - заборгованість за відсотками, 211 050 гривень - штраф за пунктом 5.8 кредитного договору. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
8.   Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю позовних вимог. Суд першої інстанції вважав доведеним, що відповідачі належним чином не виконали свої зобов`язання за кредитним договором та договором поруки.Наявність заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та виписками по рахункам позичальника.
9.   Спростовуючи доводи щодо недоведеності позивачем наявності договірних відносин між сторонами, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем до матеріалів цивільної справи долучені завірені належним чином копії договору про надання овердрафтового кредиту та договору поруки. Відповідач не навів будь-яких доводів, які б свідчили про недійсність зазначених договорів або їх невідповідності оригіналу, а отже у суду відсутні підстави для обґрунтованих сумнівів у невідповідності завірених копій письмових доказів їх оригіналу.
10.   Місцевий суд також указав, що відсутність в матеріалах справи оригіналів укладених між сторонами правочинів не може свідчити про відсутність договірних правовідносин між сторонами у справі.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
11.   Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року в частині задоволених позовних вимог щодо ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
12.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору поруки з ОСОБА_1 , а відтак і обставини того, що останній повинен нести солідарну відповідальність, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» своїх зобов`язань за кредитним договором.
13.   При вирішенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_1 відсутні підстави для врахування судом письмового доказу - копії договору поруки, який долучено позивачем до позовної заяви, оскільки відповідач ОСОБА_1 ставив під сумнів відповідність поданої позивачем копії договору поруки оригіналу, а позивач не виконав ухвалу суду та не подав оригінал договору поруки від 04 серпня 2014 року.
14.   Апеляційний суд указав, що договір поруки є належним доказом, який містить інформацію щодо предмета доказування, зокрема в частині, що стосується заявлених вимог до поручителя, оскільки лише з договору поруки можливо встановити, чи несе ОСОБА_1 солідарну відповідальність із боржником у разі неналежного виконання останнім своїх зобов`язань за кредитним договором. Також, лише в договорі поруки зазначаються відомості щодо обсягу та меж відповідальності поручителя.
15.   Докази, на які посилається позивач: фотокартки і листування з ОСОБА_1 щодо врегулювання питань заборгованості ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», суд апеляційної інстанції вважав неналежними та  недопустимими доказами в розумінні положень статті 77 ЦПК України, оскільки не містять інформацію щодо предмета доказування, зокрема інформації щодо погодження між Банком та ОСОБА_1 відповідальності останнього у разі неналежного виконання 
ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» договірних зобов`язань, обсягу та меж такої відповідальності.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
16.   У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог до  ОСОБА_1 , та залишити в цій частині рішення суду першої інстанції в силі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
17.   Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішення спору апеляційним судом застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного  Верховним Судом у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 208/9772/14 та  постанові Верховного Суду України 
від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15.
18.   Заявник указує, що ані апеляційний суд, ані відповідач ОСОБА_1 не навели будь-яких доводів, які б свідчили про недійсність кредитного договору чи договору поруки або їх невідповідність оригіналу.
19.   Суд апеляційної інстанції безпідставно звільнив поручителя
ОСОБА_1 від відповідальності за виконання договірних зобов`язань, оскільки останнім не заявлялись позовні вимоги про визнання кредитного договору та/або договору поруки недійсними або нікчемними.
20.   Крім того, Банк надав детальний розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що відповідач дійсно отримав грошові кошти та деякий час сплачував заборгованість, але не в повному обсязі, що стало підставою для звернення з позовом до суду.
21.   Апеляційний суд також безпідставно не врахував листи ОСОБА_1 Банку щодо врегулювання питань заборгованості ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», та клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, що підтверджує наявність у нього з Банком договірних зобов`язань, а також існування заборгованості, яка не була погашена.
 
Доводи інших учасників справи
22.   У відзиві ОСОБА_1 заперечив проти доводів касаційної скарги, просить постанову апеляційного суду залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що суд апеляційної скарги дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем факту укладення договору поруки,  а відтак і обставини того, що ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за кредитним договором.
23.   Інші учасники справи відзиву щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
24.   Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
25.   Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
26.   04 серпня 2014 року між Банком та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» в особі директора ОСОБА_1 було укладено договір про надання овердрафтового кредиту, за мовами якого ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» отримало кредитний ліміт овердрафту у розмірі 4 201 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом: протягом 1-3 днів - 
19% річних, протягом 4 - днів - 20% річних, протягом 8-15 днів - 22% річних, протягом 16-30 днів - 23 % річних та строком користування 
до 03 серпня 2015 року.
27.   Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору,  за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня позичальник сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка) Розмір ставки встановлений у пункті А.7 цього договору.
28.   У пункті 4.2 кредитного договору сторони погодили, що у випадку непогашення кредиту після закінчення 30-ти днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 31-го дня, встановлюється підвищена процентна ставка (46%).
29.   Відповідно до пункту 5.8 кредитного договору у випадку порушення ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, що спричинило за собою звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до судових органів, ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» сплачує ПАТ КБ «ПриватБанк» штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн + 5% від суми, встановленого у пункті А2 договору ліміту на цілі, відмінні від сплати страхових платежів та платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
30.   Судом також встановлено, що Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином та надав кошти.
31.   На час укладення 04 серпня 2014 року кредитного договору засновником ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» був ОСОБА_1 .
32.   Кредитний договір від імені ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» підписаний ОСОБА_1 , який був єдиним засновником товариства.
33.   04 серпня 2014 року на забезпечення виконання зобов`язань за договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.
34.   Відповідно до пункту 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
35.   Згідно з підпунктом 2.2 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно підпункту 2.1.2 пункту 2.1 цього договору.
36.   Відповідно до пункту 3.1 договору поруки, у випадку невиконання поручителем зобов`язань боржника за кредитним договором, згідно вимоги кредитора зазначеної в підпункті 2.1.2 пункту 2.1 цього договору поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 (один) % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній вимозі, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє Поручителя від виконання зобов`язань за цим договором. У випадку невиконання Кредитором зобов`язань згідно п. 2.3.1 цього договору, Кредитор сплачує на користь поручителя штраф в розмірі 50 гривень.
37.   З виписки по рахунку вбачається, що позичальник неодноразово здійснював погашення кредиту та після цього знову починав користування кредитом.
38.   З 23 червня 2015 року відбулося відчуження ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» та зміна директора.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
39.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
40.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
41.   Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
42.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
43.   У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
44.   Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
45.   Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
46.   Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
47.   Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
48.   Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
49.   З матеріалів справи слідує, що договір про надання овердрафтового кредиту від 04 серпня 2014 року, укладений між Банком та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» в особі директора ОСОБА_1, за умовами якого ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» отримало кредитний ліміт овердрафту у розмірі 4 201 000 грн, в установленому законом порядку не визнано недійсним. 
50.   Відповідно до пункту 1. 3 договору поруки від 04 серпня 2014 року поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У договорі відсутні будь-які зауваження поручителя щодо змісту договору. 
51.   У межах справи, яка переглядається, не заявлено жодних вимог щодо визнання його недійсним.
52.   Матеріалами справи також не спростовують факт отримання ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» кредиту за наведеним вище договором.
53.   Відповідач ОСОБА_1 виступає поручителем за виконання ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» зобов`язань по поверненню коштів Банку на підставі договору поруки, за яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
54.   Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
55.   Згідно зі статтями 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
56.   У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
57.   Отже, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання. Що ж до боржника, то він стороною договору поруки не виступає, а є учасником у зобов`язанні, забезпеченому порукою. Обов`язок кредитора або поручителя за договором поруки одержувати згоду боржника на укладення такого договору законодавством не передбачений та не випливає зі змісту правовідносин поруки.
58.   За правилами статей 553, 554 ЦК України договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; порука створює права для кредитора та обов`язки для поручителя, безпосередньо на права та обов`язки боржника цей вид забезпечення виконання зобов`язань не впливає, оскільки зобов`язання для боржника в цьому випадку не встановлюються, не припиняються, не змінюються
59.   Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
60.   За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
61.   Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
62.   Положенням статті 204 ЦК України закріплюють презумпцію правомірності правочину. 
63.   Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
64.   Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
65.   Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до поручителя 
ОСОБА_1 , апеляційний суд обмежився посиланням на те, що 
ОСОБА_1 ставив під сумнів відповідність поданої позивачем копії договору поруки оригіналу, а позивач не виконав ухвалу суду та не подав оригінал договору поруки від 04 серпня 2014 року.
66.   Проте судом не зазначено, з якою метою витребувано оригінал поруки. У матеріалах справи відсутні будь-які клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи.
67.   Поза увагою апеляційного суду залишилось те, що підписання договору про надання овердрафтового кредиту і договору поруки відбулось в один день - 04 серпня 2014 року, і поручитель ОСОБА_1 не оспорював свій підпис у договорі поруки.
68.   Матеріали справи не містять доказів того, що договір поруки, укладений від 04 серпня 2014 року між Банком та ОСОБА_1 , в установленому законом порядку був визнаний недійсним (нікчемним) або оспорений ОСОБА_1 в межах справи, яка переглядається.
69.   За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
70.   Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
71.   Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
72.   Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
73.   Відповідно до частини першої-другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
74.   Мотивуючи постанову, суд апеляційної інстанції, серед іншого, вказав, що позивач не виконав ухвали суду щодо надання оригіналу письмового доказу - договору поруки від 04 серпня 2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
75.   Разом із тим, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою те, що ухвала суду про витребування письмового доказу була занесена до протоколу судового засідання від 27 жовтня 2020 року. Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що така ухвала була звернута до виконання.
76.   Лише на заяву Банку від 09 листопада 2020 року про причини неподання письмових доказів листом суду від 23 листопада 2020 року була надіслана на адресу Банку (а. с. 226 т. 9).
77.   Розгляд справи апеляційним судом по суті було здійснено 08 грудня 2020 року без участі представника Банку.
78.   Причини неподання письмових доказів, суд апеляційної інстанції не з`ясував.
79.   Також не дано жодної правової оцінки тій обставині, що  в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань про витребування оригіналу договору поруки. Клопотання про витребування оригіналу договору овердрафтового кредиту від 04 серпня 2014 року ухвалою суду першої інстанції від 02 вересня 2020 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залишено без задоволення 
(а. с. 96-97 т. 9).
80.   На підтвердження розміру заборгованості, Банк до позовної заяви додав детальний розрахунок та виписки по рахункам позичальника.
81.   Спростовуючи доводи позивача щодо наявності заборгованості у поручителя ОСОБА_1 , суд апеляційної вказав, що згідно виписок по рахунку позичальника на час відчуження у ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» не існувало заборгованості за кредитним договором. Після зміни засновника та директора ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури»знову розпочато користування кредитними коштами. Зокрема, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом 
на 22 лютого 2017 року залишок поточної заборгованості (за тілом кредиту) станом на 09 липня 2016 року, тобто після того як ОСОБА_1 вже відчужив ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», становив 0,00 грн.
82.   Разом із тим, суд апеляційної інстанції не врахував, що  ОСОБА_1 поручився відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань 
ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
83.   Матеріали справи не містять відомостей про те, що відбувалась зміна позичальника за договору овердрафтового кредиту від 04 серпня 
2014 року, укладеного між Банком та ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури».
84.   Листування позичальника ОСОБА_1 з Банком щодо врегулювання питань заборгованості ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», апеляційний суд у силу вимог статті 78 ЦПК України вважав недопустимим доказом, оскільки обставини справи, які за законом мають підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
85.   Разом із тим, суд апеляційної інстанції не дав жодної правової оцінки змісту клопотань, які були подані до місцевого суду ОСОБА_1 у ході судового розгляду цієї справи, зокрема: у клопотаннях про проведення судово-економічної експертизи від 20 грудня 2016  року та від 21 січня 2016  року, у доповненнях до клопотання про проведення судово-економічної експертизи від 06 квітня 2016 року ОСОБА_1 не заперечував про укладення договору поруки, а лише висловив сумнів щодо дійсного розміру заборгованості  ( а. с. 143, 183 т. 1); у клопотанні про відкладення розгляду справи від 20 грудня 2016 року ОСОБА_1 зазначав, що проводить переговори з Банком з метою позасудового врегулювання спору (а. с. 213 т. 5).
86.   Крім того, згідно з журналом судового засідання від 24 листопада 
2015 року, представником ОСОБА_1 заявлялось клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу врегулювати питання мирним шляхом (а. с. 122 т. 1).
87.   Наведене вище вказує на неповне встановлення апеляційним судом фактичних обставин справи, усунути наведені вище недоліки на стадії касаційного перегляду з урахуванням повноваження Верховного Суду та меж перегляду справи в касаційній інстанції (стаття 400 ЦПК України), коли необхідно встановлювати фактичні обставини та оцінювати докази, є неможливим.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
88.   Згідно із пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
89.   Верховний Суд зробив висновок, що постанова апеляційного суду не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та прийнята з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
90.   Оскільки судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
2. Постанову Київського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року скасувати.
3.Справу  передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                             В. С. Висоцька
 
Судді                                                                                       А. І. Грушицький
 
                                                                                                         І. В. Литвиненко
 
                                                                                                         Є. В. Петров
 
                                                                                                         О. С. Ткачук