Єдиний унікальний номер 225/244/21
Номер провадження 33/804/169/21 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року                                    місто Бахмут        
Суддя судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі             Дуліній А.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційними скаргами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника, захисника Буніна О.І. на постанову судді Дзержинського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торецька (м. Дзержинська) Донецької області, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                          ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,  
ВСТАНОВИЛА:
Згідно до постанови судді Дзержинського міського суду Донецької області від                      26 лютого 2021 року, 14.01.2021 року об 11 год. 00 хв. біля будинку № 28 по                            вул. Миколаївська м. Торецька Донецької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора ARBL0611 та в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 та його представником, захисником Буніним О.І. подані апеляційні скарги, в яких вони просять постанову Дзержинського  міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі  п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважають постанову суду незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.
На думку ОСОБА_1 ,  суддя винесла ухвалу незаконно, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення ст. 130 КУпАП була викладена в редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» в редакції від 20.12.2019 року та право офіційно тлумачити закон належить до компетенції Конституційного Суду України.  
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення встановленої форми на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що працівник поліції у встановленому законом порядку не направляв водія до закладу здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.
Крім того, ОСОБА_1 та його представник, захисник Бунін О.І. вважають, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу тверезим, а потім, через деякий час, коли був біля автомобіля, стояв та випивав горілку зі свідком ОСОБА_4 , тобто перебував в стані алкогольного сп`яніння лише на момент складання протоколу, а саме в 12-00 год. 14.01.20201 року.          
Крім того, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , захисник Бунін О.І. зазначає, що, на його думку, суд при розгляді справи не взяв до уваги факт існування сумнівів щодо неупередженості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , які є заінтересованими особами у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та які не бачили того, що водій ОСОБА_1 був у нетверезому стані, а їх пояснення завчасно були надруковані на бланку. Вважає, що до показів свідка ОСОБА_6 , на які посилається у своїй постанові суд, слід ставитися критично, оскільки останній сам перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що особисто заявляв. 
Також вважає, що зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення газоаналізатор ARBL0611 не є спеціальним технічним засобом для встановлення ознак сп`яніння у водія, оскільки такий відсутній у мережі Інтернет.  
Крім того, на його думку, відсутній доказ того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння, оскільки працівники поліції, які прибули на місце вже зупиненого транспортного засобу не могли бачити, хто саме керував транспортним засобом, а отже, на думку захисника Буніна О.І., відсутня обов`язкова ознака (елемент) зазначеного правопорушення – суб`єкта, а саме водія транспортного засобу, або іншої особи, яка керувала транспортним засобом, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.  
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник Бунін О.І., який повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився та надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти розгляду адміністративної справи зав відсутністю його представника, захисника ОСОБА_7 Залипаєв О.О. не заперечував.   
  Заслухавши суддю – доповідача, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав обидві апеляційні скарги та просив їх задовольнити, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та             ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, у зв`язку із наступним.
  Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.
  З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.      
Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення            серії ОБ № 070153 від 14.01.2021 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та у якому зазначено, що 14.01.2021 року об 11 год. 00 хв. біля будинку № 28 по вул. Миколаївська    м. Торецька Донецької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора ARBL0611 та в установленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Протокол складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі про те, що права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП йому роз`яснені і про те, що йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 28.01.2021 року о 10-30 год. у Дзержинському міському суді. (а.с. 1). 
В матеріалах справи наявне направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який доданий до протоколу, ОСОБА_1 14.01.2021 року о 12 год. 10 хв. направлено на огляд до наркологічного диспансеру м. Торецька у зв`язку із різким запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, вираженим тремтінням пальців рук втрутилася інша особа з неадекватною поведінкою, отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частини не є обґрунтованими (а.с. 2).   
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які додані до протоколу, 14.01.2021 року близько 10-00 год. він зі своїм знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зустрілися та вирішили відсвяткувати світо Новий Рік та разом розпили 0,5 л горілки. Через деякий час у них виникла розмова про те, що треба взяти ще горілки, після чого він сів за кермо автомобіля марки Chevrolet Nubira, державний номерний знак НОМЕР_1 та разом з ОСОБА_6 поїхали за горілкою. Під час керування автомобілем, біля                буд. 28 по вул. Миколаївської їх зустрів батько ОСОБА_8 , працівники поліції, які зупинили ОСОБА_1   (а.с. 7) .
З пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих нею у судовому засіданні в суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 її сусід, який викрав у її сина ключі від автомобіля та угнав його, про що їй стало відомо від сусідів, які прийшли до неї на ринок та повідомили, що ОСОБА_1 катається по селищу в стані алкогольного сп`яніння на їх автомобілі ще з двома особами. Почувши це, вона зателефонувала в поліцію та чоловіку, бо була загроза, що він наїде на когось. Першим приїхав її чоловік, потім поліція, зажали машинами та затримали. Також пояснила, що вона безпосередньо не бачила                ОСОБА_1 за кермом, їй сказали люди та бачив її чоловік. Телефонували матері ОСОБА_1 з цього приводу, а потім викликали поліцію. Вона бачила ОСОБА_1 вже біля автомобіля в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 визнав, що їздив на машині, коли йому пропонували продути алкотестер та поїхати на огляд у лікарню, не погодився, він був дуже п`яний. Поліцейські склали документи про відмову від огляду, а вони підписали. Протокол складали на капоті машини, а пояснення були внесені поліцейськими у надруковані бланки, а вона з чоловіком їх підписали.
З пояснень свідка ОСОБА_3 , вбачається, що він був вдома, а його син поїхав до друзів. Наступного дня з 09.00 до 10.00 зателефонувала дружина та повідомила, що їх машина їздить на великій швидкості з хлопцями у стані алкогольного сп`яніння по вулиці Миколаївська та люди налякані, бо діти катались на санках, ожеледиця, щоб машиною їх не збили. Після цього він сів в свій автомобіль та приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_9 , однак автомобіля сина не побачив. До нього вийшла сестра ОСОБА_10 та сказала, що його син їздив вчора, а сьогодні бачила, як машина виїжджала, мабуть поїхали за пляшкою. В будинку спав його син, він його розбудив, спитав, де автомобіль, той сказав, що в дворі, але машини ніде не було та після чого разом з сином поїхали шукати автомобіль по вулицям, провулкам, хвилин 15-20. Потім поїхав вздовж залізничного шляху, до вул. Миколаївська, побачив багажник та задні вогні автомобіля. Вирішив, що хлопці хочуть сховати автомобіль, тому поїхав на перехрест, перекрив їм дорогу. Машина зупинилась, із за керма вибіг ОСОБА_11 , кинув ключі у вікно та кинувся бігти. Він зупинив його окриком. Він запитав чого він їздить п`яний, сказав, що викликає поліцію. ОСОБА_1 просив, щоб він не робив цього. В машині також перебували ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , однак ОСОБА_9 встиг вискочити. На запитання захисника пояснив, що зателефонував дружині, сказав, що відбулось та щоб викликала поліцію. Приїхала група швидкого реагування, він зазначив, хто керував автомобілем. Йому невідомо чи проводився відеозапис в той час. Його автомобіль Ford Transit НОМЕР_2 , а автомобіль Chevrolet за генеральною довіреністю на нього та його сина. На питання суду доповнив, що події були 14 січня. Підтвердив, що ОСОБА_1 співробітники поліції запропонували проїхати на медичний огляд в медичний заклад та на місці тестером пройти огляд, однак він відмовився. Коли запитали, чи він керував транспортним засобом, той сказав, що стояв поряд. Свідок на це сказав, що сам безпосередньо бачив, як він виходив з автомобіля та збирався бігти. Саме він перекрив дорогу автомобілю, що рухався під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, автомобіль зупинився. Крім того, лобове скло не тоноване, а також бокове водійське скло було трохи відкрите, він добре бачив ОСОБА_1 за кермом та знає в обличчя. В його присутності ОСОБА_1 ніхто не бив, той часто побитий, бо постійно випиває.
З пояснень свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що з                 ОСОБА_1 в дружніх відносинах, разом навчались в школі, випивають. Того дня вони сиділи випивали, коли прийшов ОСОБА_1 , сказав посівав. ОСОБА_13 пішов спати, а в них закінчилась горілка, назбирали 30-36 гривень та зібрались йти з ОСОБА_9 за спиртним. Коли вийшов з будинку у ОСОБА_1 в руках були ключі, який сказав «нам дали добро», тож сіли та поїхали. За кермом був ОСОБА_1 "полуп`яний". Доїхали, купили горілку, повертаючись по вул. Миколаївська, побачили машину батька ОСОБА_14 . ОСОБА_1 перелякався, здав назад, вирішив об`їхати провулком. В провулку Залипаєв зупинився, пішов дивитись, а тут батько ОСОБА_14 , тож ОСОБА_15 кинув ключі у вікно автомобіля. Приїхала поліція, ОСОБА_1 сказав, що він був за кермом, а їх з ОСОБА_9 опитували окремо, потім повезли у відділок поліції. 
  Свідок ОСОБА_4 зазначив, що із ОСОБА_1 випадково познайомився. 14.01.2021 приїхав в м. Дзержинськ, йому сказали, що тут є дешеві будинки, підказали йти по вул. Миколаївська. Випадково зустрів хлопця на ім`я ОСОБА_16 , поговорили з ним, покурили. Випили по 50 грам. Коли він вже відійшов метрів на 15-20, під`їхав "бусик", вийшов чоловік, вдарив ОСОБА_16 , потім вийшов ще один. Він не став втручатись, бо в нього довідка про звільнення з місць позбавлення волі. Не бачив, щоб ОСОБА_16 керував транспортним засобом та останній був тверезий.
  В судовому засіданні поліцейський СРПП Відділення поліції №1 Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області Качур А.В. суду пояснив, що в день подій, на службовий планшет надійшло повідомлення про угон автомобіля. Дорогою на місце зв`язувався за телефоном, угнали автомобіль червоного кольору. На час прибуття автомобіль вже стояв на місці, хто ним керував не бачив. Коли з автомобілю вийшов чоловік стало зрозуміло, що це водій, першим до автомобіля підійшов його напарник, а він забезпечував охорону місця події. Відеозапис вівся зі службового автомобіля. Коли вони розпочали розбиратися, опитували свідків, сказали, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Це повідомив свідок, який перекрив йому дорогу. ОСОБА_1 також казав, що керував автомобілем, проїхав недалеко. Однак пізніше, при свідках вже відмовлявся, що керував та вживав алкоголь. На запитання захисника щодо того, чому не складено протокол щодо керування в стані алкогольного сп`яніння, пояснив, що складено протокол у зв`язку з відмовою водія від огляду.
  Згідно відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський автомобіль прибуває на місце, де на дорозі розміщено чорний мікроавтобус, перпендикулярно червоному автомобілю Chevrolet. Свідок вказує поліцейським, що ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем. ОСОБА_1 11:33:30 зазначає, що його попросили з`їздити за горілкою, вказує, що вжив спиртне після того як їздив. Інший свідок 11:34:39 вказує, що розпивав з ОСОБА_1 спиртне разом, потім ліг спати, а той сів та поїхав на автомобілі. Файл 0005 – на запитання поліцейського о 12:08:07 ОСОБА_1 зазначає, що автомобілем не керував, сидів за кермом, від проходження огляду відмовляється в присутності двох свідків.
  Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що водій ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений                       ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо декриміналізації ст. 130 КУпАП та відсутності адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП станом на 26.02.20211 року не є слушним у зв`язку з наступним.
Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі – Закон № 2617 - VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.
Закон № 2617 - VIII повинен був набрати чинності 1 січня 2020 р., проте був відтермінований і набрав чинності 1 липня 2020 р. Підпунктом 4 пункту 1 розділу 1 цього закону були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до № 51, ст. 1122), стаття 130 викладена в іншій редакції.
Крім того, згідно із пунктом 171 пункту 2 цього закону Кримінальний кодекс України (Відомості Верховної Ради, 2001 р. № 25-26, ст. 131) доповнений статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».  
Отже, після набрання чинності Закону № 2617 – VIII, з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за ст. 130 КУпАП перестала існувати.
Відповідальність за ці дії була криміналізована та передбачена ст. 286-1 КК України, тобто відбулося посилення відповідальності за ці делікти від адміністративної до кримінальної.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння. Посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.  
Законом України від 17 червня 2020 р. № 720-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 р. були внесені зміни до закону №2617-VIII. Підпунктом 117 розділу 1 Закону № 720-IX у розділі 1 Закону України «Про внесення змін до деяких актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 2617 - VIII) у пункті 1; підпункти 2-4,7 виключено.
Саме підпункт 4 пункту 1 і запроваджував нову редакцію ст. 130 КУпАП, яка вступала в силу з 01 липня 2020 р. і не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.     
Крім того, у пункті 2 розділу 1 Закону № 2617-VIII виключено підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207. Саме підпунктом 171 доповнювався КК України статтею 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, оскільки відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння.
   Твердження ОСОБА_1 та його представника, захисника Буніна О.І. про, нібито, не взяття судом до уваги, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу тверезим, а по прибуттю працівників поліції стояв біля машини та випивав горілку, спростовуються  показами свідка  ОСОБА_6 , який допитаний в судовому засіданні, з показів якого вбачається, що коли вони  за кермом транспортного засобу був «полупьяный» ОСОБА_1 , та особистими письмовими  поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він, разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , випив 0,5 горілки, після чого вирішили разом з ОСОБА_6   поїхати за горілкою та він сів за кермо автомобілю, що повністю співпадає з відеозаписом, тобто ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу вже у нетверезому стані.     
  Щодо доводів апеляційної скарги про неупередженість свідків ОСОБА_2 та                     ОСОБА_5 не є слушними, оскільки судом першої інстанції ці покази взяті до уваги як такі, що ними підтверджена саме відмова водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції.     
Апеляційний  суд вважає покази свідка ОСОБА_6 , логічними, послідовними, оскільки останній був присутній з ОСОБА_1 та підтвердив, що останній був за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, з самого початку події,   підстав ставити їх під сумнів у суду немає, а отже доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. 
Немає підстав ставити під сумнів покази допитаних свідків, оскільки вони судом були попереджені про відповідальність за надання завідомо неправдивих пояснень. Всі покази аналогічні, збігаються між собою.   
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 давав пояснення у відділенні поліції, куди його було доставлено, не є слушними. З пояснень свідків вбачається, що пояснення всі надавали на місці зупинки транспортного засобу де й був складений протокол про адміністративне правопорушення. Що стосується затримання                    ОСОБА_1 та доставки його до відділу поліції, слід зазначити, що у зв`язку з наявністю заяви ОСОБА_8 , якому належить автомобіль, з якої вбачається, що             ОСОБА_1 заволодів зазначеним транспортним засобом, взявши без дозволу ключі від нього, на якому пересувався по місту, поки не був зупинений власником. За зазначеною заявою було внесено повідомлення до ЄРДР стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 289 КК України. На теперішній час наявне кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом.             
Доводи апеляційної скарги про те, що газоаналізатора ARBL0611, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не є спеціальним технічним засобом для встановлення ознак сп`яніння водія, не є слушними, оскільки водій ОСОБА_1 не продував цей газоаналізатор, а навпаки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його продуття, за що його і було притягнуто дол. адміністративної відповідальності.    
Твердження представника ОСОБА_1 , захисника Буніна О.І. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, не є слушними у зв`язку з наступним.
  Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки ОСОБА_1 на вимогу поліцейського у присутності двох свідків відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
  При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.ст. 252, 280 КУпАП).
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки апеляційним судом під час розгляду справи неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, постанова Дзержинського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року підлягає залишенню без змін. 

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника захисника Буніна О.І. – залишити без задоволення. 
Постанову Дзержинського міського суду Донецької області від 26 лютого 2021 року –  залишити без змін.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                            Е.Л. Ковалюмнус