Справа № 408/1739/20-п 
Провадження № 33/810/133/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» червня 2021 року                                         м. Сєвєродонецьк 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -
В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,00 грн., без позбавленням права керуванням транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

14 червня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання вказує на порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки судових повісток за місцем своєї реєстрації та постійного проживання за адресою:  АДРЕСА_1 , про явку до суду для розгляду справи він не отримував. При цьому зазначає, що під час складання адмінпротоколу щодо нього поліцейський неправильно вказав місце його проживання:  АДРЕСА_2 . А про наявність оскаржуваної постанови суду він дізнався лише 07 червня 2021 року, коли перебував в Біловодському районному суді при розгляді іншої справи. В цей же день він написав заяву до суду та отримав копію судового рішення від 04.09.2020 року. 
Отже апелянт вважає наявними поважні причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2020 року та просить його поновити.

Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні ОСОБА_1 доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 під час складання 07 червня 2020 року відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 217149 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1)під особистий підпис був повідомлений про те, що його справа буде розглядатися Біловодським районним судом. Крім того, як свідчить наявна у протоколі надана  ОСОБА_1  інформація, місцем його проживання зазначено:  АДРЕСА_2 . Ця інформація щодо місця проживання ОСОБА_1 зазначена також у копії постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 07.06.2020 за порушення ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.5) та у довідці поліцейської бази даних «АРМОР» (а.с.6).
Отже, за матеріалами справи, перебіг судового розгляду у Біловодському районному суді Луганської області та виклик особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 відбувався на підставі наявної інформації про місце його проживання.

За загальними правилами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Разом з цим за приписами ч.2 ст.38 цього Кодексу якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Згідно з положеннями статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Матеріали справи свідчать про дотримання судом першої інстанції вимог закону щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду справи.
Так, після надходження 19 червня 2020 року матеріалів справи до Біловодського районного суду Луганської області та після автоматизованого розподілу справи між суддями (а.с.8-9), 30 червня 2020 року ОСОБА_1 за адресою:  АДРЕСА_2 була направлена судова повістка про явку у судове засідання на 14.00 год. 08 липня 2020 року (а.с.10). Однак, у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання судова кореспонденція була повернута до суду згідно рекомендованого повідомлення «Укрпошта» (а.с.11). 
Повторно, 13 липня 2020 року ОСОБА_1 за адресою:  АДРЕСА_2 була направлена судова повістка про явку у судове засідання на 11.30 год. 27 серпня 2020 року (а.с.12). Однак, у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання судова кореспонденція також була повернута до суду згідно рекомендованого повідомлення «Укрпошта» (а.с.13). 
Після чого, постановою суду від 27.08.2020 року ОСОБА_1 було піддано заходам примусового приводу на 12.30 год. 04 вересня 2020 року (а.с.14). Натомість, як свідчать надана суду Біловодським ВП ГУНП в Луганській області інформація (а.с.16), виконати привід ОСОБА_1 до суду виявилося неможливим через його відсутність за місцем проживання. 
Таким чином наведені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, що його справа повинна розглядатися  Біловодським районним судом Луганської області та змінивши місце свого проживання, навмисно не повідомив про це суд, змусивши судову установу застосувати увесь визначений законом комплекс заходів для належного та своєчасного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату та час судового розгляду справи, що не може свідчити, як стверджує апелянт, про порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП. Суд першої інстанції вимушений був ухвалити рішення по справі без участі ОСОБА_1 в межах визначеного ч.2 ст.38 КУпАП строку накладенні адміністративного стягнення.
Крім того, згідно супровідного листа Біловодського районного суду Луганської області від 22 вересня 2020 року (а.с.19) копія прийнятого по справі судового рішення була направлена за адресою проживання ОСОБА_1 -  АДРЕСА_2 , але повернута суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням «Укрпошта» (а.с.20).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд визнає, що процесуальна бездіяльність ОСОБА_1 , який не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи, не звернувся до суду першої інстанції за інформацією щодо стану її розгляду, та в подальшому не вжив заходів для своєчасного отримання копії постанови місцевого суду та її апеляційному оскарженню в розумні строки, свідчить про відсутність поважної причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження судової постанови.
За таких обставин не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2020 року та апеляційний суд вважає їх неспроможними.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього, є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами. 

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Біловодського районного суду Луганської області від 04.09.2020 року відносно нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО 
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО