Ухвала 
 
28 травня 2021 року
м. Київ
справа № 757/53905/18-ц
провадження № 61-7784 ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цюпка Олександр Віталійович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів шляхом відшкодування збитків та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 червня                     2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
До Верховного Суду 07 травня 2021 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Щодо підстав касаційного оскарження
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено  підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої              статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої               статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, в касаційній скарзі заявник підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права за відсутності висновків Верховного Суду щодо питання застосування норм права, що регулюють процедуру поворотного платежу «chargeback», щодо питання застосування норм права пов`язаних з відшкодуванням шкоди у зв`язку з неналежним виконанням банком-емітентом своїх обов`язків, визначених правилами міжнародної платіжної системи MasterCard, що регулюють процедуру поворотного платежу «chargeback», щодо питання застосування частини десятої статті 84 ЦПК України в частині обов`язку суду визнати обставини, для з`ясування яких витребовувалися докази,  у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом.
Однак, посилаючись на цю підставу касаційного оскарження заявник не деталізує щодо якої саме конкретної норми права у подібних до її позову правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, враховуючи, що Верховний Суд неодноразово робив висновки щодо питання застосування частини десятої статті 84 ЦПК України, зокрема у справі № 554/260/17.
Формальне посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, без зазначення конкретної норми права, щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та без наведення переконливих аргументів на підтвердження цих обставин не може бути підставою для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України. Враховуючи призначення Верховного Суду, який є судом права, та з огляду на зміст пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, метою відкриття касаційного провадження на підставі наведеної процесуальної норми є формування судової практики щодо застосування норм права, а не надання оцінки правильності застосування норм права у спірних правовідносинах, коли мотивом заявника є - домогтися повторної оцінки касаційним судом обставин справи.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Такожнадіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ : 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Цюпка Олександр Віталійович, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь