КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа 369/5635/16-ц                                                                        Головуючий у І-й інстанції - Пінкевич Н.С.
апеляційне провадження № 22-ц/824/4827/2021                               Доповідач Заришняк Г.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
20 травня  2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Кулікова С.В.
при секретарі -  Діденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Козира Сергія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Лілія Олександрівна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
 
                                                            В С Т А Н О В И В :
 
В червні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
В обґрунтуванні позову вказувала, що 14 травня 2016 року позивач на автомобілі «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по головній дорозі сполученням Житомир - Київ. Водій автомобіля «Волга» марки ГАЗ - 2401, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виїхав на смугу зустрічного руху, чим спричинив зіткнення з автомобілем позивача. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, через які  не підлягає відновленню. На час подання позовної заяви вартість автомобіля складає 272 000 гривень згідно оцінки Інтернет - видання. Окрім того,  на автомобілі встановлена протиугінна сигналізація Pandora DXL 3100, вартість якої разом з установкою склала 10 000 грн. У зв`язку з даним ДТП він вимушений витратити кошти на бензин для поїздок до відділу поліції в сумі 1477,10 грн. Також неправомірними діями відповідача ОСОБА_4 йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 70 000 грн.
Просив суд стягнути кошти на відшкодування матеріальних збитків в сумі 272 000 грн., що складають вартість знищеного внаслідок ДТП автомобіля «Міцубісі» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 на праві власності, кошти на встановлення протиугінної сигналізації Pandora DXL 3100 в сумі 10000 грн.,   моральну шкоду в сумі 70000 грн., кошти за витрачені 66 літрів бензину А 92 Євро5-Е5 на загальну суму 1477 грн. 10 коп. для поїздок в органи поліції, кошти на оплату правової допомоги адвоката в сумі 12 000 грн., кошти по сплаті судового збору в сумі 3 546,80 грн.
  ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_4 помер.
Ухвалою суду від 07.12.2017 р. до справи було залучено правонаступників ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Л.О. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частинах на користь ОСОБА_3 витрати на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 161 276,5 грн.   та 808 грн., але не більше вартості спадкового майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зобов`язано ОСОБА_3 після відшкодування збитків передати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , в тому стані, в якому він був після ДТП, включаючи складові автомобіля: свідоцтво про його реєстрацію та номерні знаки.
В апеляційній скарзі адвокат Козир С.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 вважає апеляційну скаргу представника відповідачів необґрунтованою, просить рішення суду залишити без зміни та стягнути з відповідачів витрати на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції в сумі 16 000 грн. 
В судовому  засіданні суду  апеляційної інстанції  представник відповідачів підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 14 травня 2016 року приблизно о 19 годині 05 хвилин, по автодорозі Київ-Чоп, 25 км, поблизу с. Мила Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2401» державний номер НОМЕР_2 під час розвороту, не надав дорогу автомобілю «Мітцубіші Ландер», державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , що рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого, сталося зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля «ГАЗ 2401» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 .
Своїми діями водій  ОСОБА_4  порушив вимоги п. 2.3, 16.13 в ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від  07.12.2017 р. до справи було залучено правонаступників ОСОБА_4 -його дочок  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Стягуючи з відповідачок   на користь позивача ОСОБА_3 витрати на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 161 276,5 грн.   та 808 грн. у рівних частинах, але не більше вартості спадкового майна ОСОБА_4 ,   який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходив з доведеності позовних вимог. 
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, а висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають обставинам справи.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З наявного в матеріалах справи звіту   № 5547/08/16 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Mitsubishi моделі Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що внаслідок ДТП, що сталася з вини  водія ОСОБА_4 , позивачу заподіяно  матеріальний збиток, який станом на 30 серпня 2016 року складає 209 711,09 грн. 
Як вбачається з листа Моторно (транспортного) страхового бюро України №1422 від 20.01.2017 року, МТСБУ здійснило регламентовану виплату потерпілому. Загальний розмір витрат складає 48434,59 грн.
Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Із витягу зі Спадкового реєстру вбачається, що інформація щодо ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у спадковому реєстрі відсутня.
Частиною третьою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_2 та ОСОБА_1   зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 159,160), де  був зареєстрований і померлий ОСОБА_4 .
В справі відсутні  докази того, що відповідачки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявили про відмову від прийняття спадщини.
Суд прийшов до висновку, що відповідачки по справі спадщину прийняли у відповідності до ст. 1268 ЦК України та є належними відповідачами по справі. 
 Відповідно до положень ч. 4 ст. 1231 ЦК  України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. 
Статтею 1282 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у ними спадщину.
 Отже, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусуспадкоємця, а тому  у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 22 січня 2020 року при розгляді справи № 306/2000/1 б-ц.
Разом з тим, дані вимоги закону не були враховані судом першої інстанції.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
А згідно ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Позивачем не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів щодо наявності спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , а тому позов ОСОБА_3   до спадкоємців останнього є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Окрім того, відповідно до положень ч. 6 ст. 265 ЦПК України висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). 
Неправильна оцінка судом наявних в матеріалах справи доказів та неправильне застосування норм матеріального права, призвели до ухвалення умовного рішення, що полягає у зазначенні в тексті резолютивної частини про стягнення з відповідачів  у рівних частинах на користь позивача витрат на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 161 276,5 грн., але не більше вартості спадкового майна ОСОБА_4 , який номер ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, не є зрозумілим, хто повинен визначити наявність спадкового майна, а у випадку його наявності - вартість.
З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні даного  позову ОСОБА_3 .
Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, всі судові витрати позивача, пов`язані з розглядом даної справи, у відповідності зі ст.141 ЦПК України покладаються на нього.
 Керуючись   ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Козира Сергія Володимировича, діючого в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2020 року - скасувати та постановити  нове рішення, яким  в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лиюрова Лілія Олександрівна про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку  до Верховного Суду  протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.
    
Повний текст постанови виготовлений  28 травня 2021  року.

 Головуючий 
 
  Судді: