ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/32836/20                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції:                                                                                                                               Огурцов О.П.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 

29 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року (прийнята в порядку письмового провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов, -
 
В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2020 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить:
- скасувати постанову від 10.09.2020 у виконавчому провадженні № 33591589 про стягнення з позивача виконавчого збору,
- скасувати постанову від 14.09.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63017405,
- скасувати постанову від 14.09.2020 про накладення арешту на майно у виконавчому провадженні  № 63017405,
- скасувати постанову від 14.09.2020 про накладення арешту на кошти у виконавчому провадженні  № 63017405.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до  ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.
Повертаючи позовну заяву позивачеві, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.
Так, в зазначеній вище ухвалі визначено шляхи усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом подання:
-  до суду документа про доплату судового збору у розмірі 814,61 гривень.
Копія вказаної ухвали направлена на електронну адресу представника позивача, що вказана у позовній заяві: ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до довідки документ було доставлено до електронної скриньки 25.02.2021.
Таким чином, останнім днем на усунення недоліків позовної заяви є 09.03.2021.
Станом на 18.03.2021 року документів на усунення недоліків позовної заяви від позивача не надходило. Отже, у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову:
- майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,
- немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року становить 2102,00 гривень.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Отже, за подання даного позову належить до сплати судовий збір за позовні вимоги майнового характеру на суму 165 540, 69 гривень (сума виконавчого збору, що підлягає стягненню) - 1 655, 41 гривень, а також три вимоги немайнового характеру - 2 522, 40 гривень, загальна сума - 4 177, 81 гривень.
Позивачем додано до позовної заяви квитанцію від 16.11.2020 № 0.0.1907334525.1 на суму 840, 80 гривень та квитанцію від 22.12.2020 № 0.0.1953547214.1 на суму 2 522, 40 гривень, що свідчить про неповноту сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Так, ухвалою судді Окружного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. Вказано, що зазначені недоліки позивач може усунути шляхом подання до суду документа про доплату судового збору у розмірі 814,61 гривень.
Колегія суддів звертає  увагу на те, що копія вказаної ухвали направлена на електронну адресу представника позивача, що вказана у позовній заяві: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідно до довідки документ було доставлено до електронної скриньки 25.02.2021.
У зв`язку з тим, що позивачем не виконано вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху станом на 09.03.2021 рок, судом першої інстанції позовну заяву повернуто позивачеві ухвалою судді 18.03.2021 року.
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на матеріали справи, а саме позовну заяву.
Так, позивачем в позовній заяві вказано свого представника та зазначено електронні поштові засоби зв`язку з останнім.
Відповідно до ч.5 ст.124 КАС України, якщо фізична особа, яка бере участь у справі, діє через свого представника і суд не вважає її особисту участь обов`язковою, він може направити повістку лише представникові.
Згідно ч.10 ст.126 КАС України, вручення повістки представнику учасника у справі вважається також вручення повістки цій особі.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції діяв під час інформування представника позивача відповідно до положень та норм КАС України.
Проте, колегія суддів зазначає те, що судом першої інстанції належним чином не підтверджено направлення засобами електронного зв`язку, а саме направлення ухвали про залишення позовної заяви без руху від 25 лютого 2021 року на  електронну адресу представника позивача, що вказана у позовній заяві:  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, в матеріалах справи наявна лише довідка про доставку електронного листа, складена секретарем судового засідання, що свідчить лише про направлення, а не про доставку.
Відповідно до ч.2 ст.129 КАС України, учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів про отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 25 лютого 2021 року представником позивача, а саме звіту про отримання даного листа, повідомлення про вручення ОСОБА_2 , що є підставою для скасування ухвали судді про повернення позовної заяви від 18 березня 2021 року. 
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було досліджено всіх обставин справи, не надано позивачеві можливості усунути виявлені недоліки шляхом залишення позовної заяви без руху, чим порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо повернення позовної заяви позивачеві.
Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Крім того, ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи «Скордіно проти Італії», «Ятрідіс проти Греції»).
Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.
За таких обставин керуючись ст.320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді Окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 241, 242, 243, 250, 251, 271, 272, 287, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
  
П О С Т А Н О В И Л А:
           
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.
Ухвалу судді Окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                                                М.І. Кобаль