УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/33329/19
Провадження № 22-ц/4820/380/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Журбіцький В.О.,
       з участю        представника позивача         ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Хмельницької міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Хмельницької міської ради (далі – Рада) про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем.
ОСОБА_2  зазначив, що з 19 травня 2011 року його матір,  ОСОБА_3 , проживала разом із своєю сусідкою, ОСОБА_4 , однією сім`єю.  ОСОБА_4  хворіла, не могла забезпечити власне існування та потребувала сторонньої допомоги, а ОСОБА_3  надавала їй цю допомогу та утримання. Вони вели спільний побут до дня смерті ОСОБА_4  – 31 жовтня 2018 року. Оскільки ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років, то вона є спадкоємцем останньої четвертої черги за законом. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка не встигла оформити спадкових прав після смерті ОСОБА_4 . Позивач як єдиний спадкоємець ОСОБА_3 прийняв усю спадщину в установленому порядку, наразі він не може оформити права на неї через непідтвердження факту спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
За таких обставин ОСОБА_2 просив суд встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім`єю у період з 19 травня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати ОСОБА_3 спадкоємцем останньої четвертої черги за законом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року в позові відмовлено.
Суд виходив з того, що факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підтверджений зібраними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю підтверджується письмовими доказами та показаннями свідків, а суд першої інстанції не з`ясував усіх обставин справи, не дав належної оцінки дослідженим доказам і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 липня 2007 року ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Дані про її спадкоємців відсутні.
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , яка проживала у квартирі АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 є її єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину.

Застосовані норми права

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
За змістом 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.
В силу ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Із положень ч. 1 ст. 1258 ЦК України слідує, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Як передбачено ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку про те, що встановлення юридичних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності певних обставин, які мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
За відсутності спору про право цивільне юридичні факти підлягають встановленню судом у порядку окремого провадження.
Суд вправі встановити лише такі факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а тому встановлення юридичного факту у порядку позовного провадження без вирішення питання щодо права особи, на підтвердження якого встановлюється юридичний факт, є неможливим.
Факти неюридичного характеру не підлягають встановленню судом як у позовному, так і непозовному провадженні.
Одним із фактів, який може бути встановлений судом, є факт проживання особи зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Заява про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю підлягає задоволенню в порядку окремого провадження лише за умови, що встановлення цього факту потягне за собою виникнення у заявника права на спадкування, а в порядку позовного провадження – ще й одночасно з задоволенням вимоги про визнання права на спадщину.
В обох випадках цей факт може бути встановлений судом за умови, що його підтверджено належними та допустимими доказами.
Обов`язковими умовами для визнання осіб членами однієї сім`ї є їх спільне проживання, ведення спільного господарства і бюджету, здійснення ними спільних витрат, у тому числі на купівлю майна для спільного користування, на утримання спільного житла та його ремонт. Про належність осіб до членів однієї сім`ї свідчить надання ними взаємної допомоги й утримання одне одному, а також виникнення між ними інших прав та обов`язків, які ґрунтуються на реальних сімейних відносинах.
Для визнання особи спадкоємцем четвертої черги за законом такі відносини мають існувати між ним і спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Зібрані доказі, зокрема: показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ; довідка Управляючої муніципальної компанії «Проскурівська» від 22 листопада 2018 року №29 (а.с. 17); витяг з медичної карти  ОСОБА_4  (а.с. 125); документи щодо витрат на поховання ОСОБА_4  (а.с. 15-16); бланк замовлення на встановлення вікон і балкону (а.с. 130) , - достовірно та достатньо не підтверджують той факт, що в період з 19 травня 2011 року до 31 жовтня 2018 року  ОСОБА_4 і ОСОБА_3 проживали спільно, вели спільне господарство та бюджет, були пов`язані спільним побутом і мали сімейні стосунки.
За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що позов ОСОБА_2 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.
Посилання ОСОБА_2 на доведеність своїх вимог і неналежну оцінку судом зібраних доказів суперечать фактичним обставинам справи.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2020 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 квітня 2021 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Козак О.В.                
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 39