ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року	Львів	Справа № 380/8766/20 пров. № А/857/2772/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко О.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

за участю:
представник позивача                     Стець Р.Я.
представник відповідача                    Павліш О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року (головуючий суддя Коморний О.І., м.Львів) у справі № 380/8766/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  «Топ Буд Дизайн» до Головного управління ДПС у Львівській області  про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Львівській області та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
16.10.2020 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення №2795 від 22.05.2020 Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН» за індивідуальним податковим номером 415181713255; зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН»   за індивідуальним податковим номером 415181713255 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 2706199,90 грн в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН»; зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області надати необхідну інформацію та документи з приводу поновлення дії реєстрації платника ПДВ юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП БУД ДИЗАЙН» Державній казначейській службі України для відновлення рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та повідомити належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  у строк, передбачений законодавством.
Позов обґрунтовує тим, що 26.05.2020 з даних розміщених в розділі  реєстри  на сайті ДП/С України ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  дізналось, що контролюючим органом за самостійним рішенням 22.05.2020 анульовано реєстрацію ТОВ  «/ТОП БУД ДИЗАЙН»  платником податку на додану вартість у зв`язку з наданням декларацій про відсутність поставок. У подальшому 09.10.2020 під час розгляду контролюючим органом скарги платника на оскаржуване рішення № 2795 від 22.05.2020 про анулювання реєстрації платника ПДВ, відповідачем виключено (обнулено) з СЕА показник - ліміт ПДВ в розмірі 2 706 199,90 грн на яку ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  мало право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН. Позивач вказує, що 02 травня 2019 року, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання виконуючого обов`язки начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погодженого прокурором, про накладення арешту на майно, у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №62019140000000093 від 07.02.2019, постановив ухвалу в справі № 463/3239/19, відповідно до якої накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України  за адресою - м. Київ, Львівська площа, 8, що належить ряду юридичних осіб, серед іншого і ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН» на які ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали. Суд доручив виконання вказаної ухвали саме Державній фіскальній службі України. Внаслідок вказаних дій, згідно ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 в справі № 463/3239/19, з 02.05.2019 ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  не мало змоги здійснювати господарську діяльність та були створені перешкоди для виконання обов`язків підприємства щодо належного ведення податкового обліку, сплати до бюджету податків, зборів за наслідками діяльності, розрахунків з контрагентами. Зазначає, що у зв`язку з фактичним припиненням (блокуванням) господарської діяльності, внаслідок згаданого судового рішення від 02.05.2019 ТОВ «ТОП БУД ДИЗАЙН»  було змушене подавати в період з травня 2019 року по травень 2020 року декларації з ПДВ з відомостями про відсутність господарської діяльності. Позивач стверджує, що відсутність господарської діяльності ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  є виключно результатом рішення Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 та дій ДПС щодо блокування платнику можливості реєстрації податкових накладних або розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказує, що ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  оформивши 30 січня 2020 року податкову накладну № 1 щодо реалізації товару в адресу ТОВ  «МАСТЕР- План»   в ЄРПН отримало 12.02.2020 відповідь з ДПС України, що документ не може бути прийнятий - накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН. Зазначає, що ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  неодноразово зверталось впродовж року до Личаківського районного суду м. Львова з клопотаннями про скасування накладеного арешту на ліміти ПДВ для можливості здійснення господарської діяльності, звертаючи увагу на протиправність вказаного арешту та не відповідність його вимогам  ПК України, але суд відмовив в клопотаннях вказавши, що в застосуванні арешту не відпала потреба і таке втручання в діяльність платника є виправданим. Лише 01.06.2020 Личаківський районний суд м. Львова, розглянувши чергове клопотання товариства про скасування арешту, ухвалою скасував арешт на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування, з підстав тривалості накладеного арешту та відсутність повідомлень посадовим особам ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  про підозру у вчинені злочину. Наведене ухвала про скасування арешту згідно  Заяви про негайне виконання судового рішення  була надіслана 14.06.2020 в ДПС України для виконання. 27.07.2020 згідно отриманої відповіді на адвокатський запит ДПС повідомило, вживаються заходи для виконання ухвали про скасування арешту на ліміти ПДВ ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  від 01.06.2020. Позивач вважає, що рішення контролюючого органу № 2795 від 22.05.2020 про анулювання свідоцтва платника ПДВ ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  є протиправним зважаючи, що платник не з власної волі не мав змоги здійснювати господарську діяльність та не відповідає вимогам  Податкового кодексу України, прийняте без з`ясування фактичних обставин господарської діяльності і причин оформлення та подання ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  податкової звітності з ПДВ в період з травня 2019 року по травень 2020 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року адміністративним позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення №2795 від 22.05.2020 Головного управління ДПС у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  за індивідуальним податковим номером 415181713255. Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН» за індивідуальним податковим номером 415181713255 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників  в розмірі 2706199,90 грн в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ТОВ "ТОП БУД ДИЗАЙН", яке зареєстровано платником ПДВ 01.10.2017 подавало податкову звітність з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців за період з 01.05.2019 по 30.04.2020 з нульовими показниками. Рішенням ГУ ДПС у Львівській області №2795 від 22.05.2020 анулювало реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "ТОП БУД ДИЗАЙН". Вказує, що підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є подання протягом 12 послідовних податкових місяців до контролюючого органу податкової звітності з податку на додану вартість, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту. З урахування вищенаведеного, а саме декларування ТОВ "ТОП БУД ДИЗАЙН" в податковій звітності з ПДВ за період з 01.05.2019 по 30.04.2020 відсутність здійснення господарської діяльності та відповідно до п.п.  г  п.184.1  ст.184 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI  (із змінами і доповненнями) складено реєстр (перелік) податкових декларацій від 21.05.2020 №8/52.04. Враховуючи наведене, Головне управління ДПС у Львівській області, вважає вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання реєстрації платника безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить відмовити у задоволенні скарги.
Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  зареєстроване 11.08.2017 код ЄДРПОУ 41518170 та зареєстроване як платник податку на додану вартість 01.10.2017 за номером 415181713255.
02 травня 2019 року, слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова розглянув у судовому засіданні в залі суду клопотання виконуючого обов`язки начальника Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, погодженого прокурором, про накладення арешту на майно, у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №62019140000000093 від 07.02.2019 та постановив ухвалу в справі № 463/3239/19, відповідно до якої накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України за адресою - м. Київ, Львівська площа, 8, що належить ряду юридичних осіб, серед іншого і ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН» на які ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали.
ТзОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  оформило 30 січня 2020 року податкову накладну № 1 щодо реалізації товару ТзОВ  «МАСТЕР- План»   в ЄРПН.
З ДПС України 12.02.2020 позивачем отримано квитанцію, що документ не може бути прийнятий - накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.
22.05.2020 контролюючим органом анульовано реєстрацію ТзОВ  ТОП БУД ДИЗАЙН  платником податку на додану вартість у зв`язку з наданням декларацій про відсутність поставок про що прийнято рішення № 2795.
Відповідно до витягу від 26.05.2020 щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних сума ПДВ позивача становить 2706189,90 грн.
ТзОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  надіслано 26.05.2020 скаргу в ДПС України на рішення ГУ ДПС у Львівській області від 22.05.2020 про скасування свідоцтва платника ПДВ ТзОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН».
У відповіді від 02.09.2020 відповідач вказав на зупинення перебігу строків встановлених дією карантину та внесеними відповідними змінами в  Податковий кодекс України  - п.52-8 підрозділу 10 розділу  XX  Перехідних положень  Податкового кодексу України  до 31.10.2020.
01.06.2020 Личаківський районний суд м. Львова розглянув клопотання представника позивача про скасування арешту, та ухвалою скасував арешт на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування, з підстав тривалості накладеного арешту та відсутності повідомлень посадовим особам ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  про підозру у вчинені злочину.
27.07.2020 згідно отриманої відповіді на адвокатський запит представника позивача ДПС повідомило, що вживаються заходи для виконання ухвали про скасування арешту на ліміти ПДВ ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  від 01.06.2020.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до  ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Податкове законодавство України відповідно до п.3.1  ст.  3 ПК України  складається з  Конституції України; цього  Кодексу;  Митного кодексу України  та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього  Кодексу  та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно з п.180.1  ст.180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до  Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7  статті 197 цього Кодексу; 4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи; 5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону; 6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у  статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1  статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством; 7) особа, що уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 8) особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції.
Порядок реєстрації платників податку на додану вартість передбачений  ст.183 Податкового кодексу України.
Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014 року (Положення №1130), яке розроблене відповідно до розділів  I,  II,  V,  XIV,  XVIII Податкового кодексу України  та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Відповідно до підпункту  г  п.5.1 Положення №1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Згідно п.5.2 Положення №1130 анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.
Відповідно до п.182.1  ст.180 Податкового кодексу України якщо особа, яка відповідно до пункту  181.1  статті  181  цього  Кодексу  не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.
Реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (п.п.  г  п.184.1  ст.184 Податкового кодексу України).
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.
Тобто, в даному випадку має місце пасивна поведінка суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.
Підставою для прийняття рішення ГУ ДПС у Львівській області від 22.05.2020 стало подання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців за період з 01.05.2019 по 30.04.2020 з нульовими показниками.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою про арешт майна слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова Жовніра Г.Б. від 02.05.2019 у справі  №463/3239/19 накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України, що належить ряду юридичних осіб, серед іншого і ТОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН» на які позивач  має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали.
Позивачем вказана ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку, однак ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.05.2019 у справі №463/3239/19, в задоволенні апеляційної скарги, в частині скасування арешту позивачу, відмовлено. Крім того, позивач неодноразово звертався з клопотаннями до Личаківського районного суду м. Львова про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 02.05.2019, однак в задоволенні таких клопотань йому відмовлено, що підтверджується ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2019 у справі №463/8119/19, від 12.02.2020 у справі №463/3239/19.
Разом з тим, колегія суддів вказує, що ТзОВ  «ТОП БУД ДИЗАЙН»  оформило 30 січня 2020 року податкову накладну № 1 щодо реалізації товару ТзОВ  «МАСТЕР- План»   в ЄРПН. Від ДПС України 12.02.2020 позивачем отримано квитанцію, що документ не може бути прийнятий - накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН. Лише ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2020 у справі №463/3239/19 скасовано накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 02.05.2019 у справі  №463/3239/19 арешт на суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ). При цьому, відповідно до витягу від 26.05.2020 про суми податку на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, сума ПДВ позивача становила 2706189,90 грн  .
Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що подання позивачем декларацій зі сплати податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців за період з 01.05.2019 по 30.04.2020 з нульовими показниками відбулося не в наслідок пасивної поведінки платника податків щодо ведення господарської діяльності, а внаслідок неможливості її ведення через блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ з незалежних від позивача обставин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569  затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість.
Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДПС надсилає Казначейству не раніше ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку. 
Казначейство відповідно до вимог статті 69 Кодексу надсилає ДПС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДПС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (п. 6 Порядку).
Відповідно до п.7 Порядку, у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.
Для закриття електронного рахунка ДПС надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.
На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету. Повідомлення про закриття електронних рахунків Казначейство надсилає ДПС у день закриття такого рахунка.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом поновлення порушеного права має бути не тільки скасування оскаржуваного рішення податкового органу, а й зобов`язання відповідача поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН» за індивідуальним податковим номером 415181713255 з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 2706189 грн 90 коп. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю  «ТОП БУД ДИЗАЙН».
Що стосується доводів апелянта про не співмірність заявлених позивачем судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до  ст. 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.ч.1, 2  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами ч. 4  ст. 134 КАС України  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 7  ст. 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4  ст. 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено сплату судового збору в сумі 6306 грн, судом першої інстанції позовні вимоги задоволено частково, а судовий збір  розраховано пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 4204 грн відповідно. Згідно квитанції банку від 02.11.2020 позивачем оплачено юридичні послуги в сумі 7200 грн. згідно рахунку №58 від 08.10.2020 за договором про надання правової допомоги та замовлення №3.
Відповідно до замовлення №3 від 07.07.2020 позивач замовив в адвокатському бюро наступні послуги: вивчення та правовий аналіз наданих матеріалів щодо скасування 22.05,2020р. ДПС свідоцтва платника ПД8 ТОВТОП БУД ДИЗАЙН, кількість годин 2, вартість послуги за годину 500 грн., разом 1000 грн.; усна консультація, щодо порядку та перспектив розгляду справи щодо оскарження та скасування рішення ДПС від 22.05.2020р. про скасування свідоцтва платника ПДВ ТОВТОП БУД ДИЗАЙН  кількість годин 1, вартість послуги за годину 500 грн., разом 500 грн.; підготовка та скерування необхідних Адвокатських запитів у відповідні контролюючі органи з метою з`ясування підставності рішення ДПС від 22.05.2020р. про скасування свідоцтва платника ПДВ ТОВТОП БУД ДИЗАЙН, кількість годин 1, вартість послуги за годину 500 грн., разом 500 грн.; за необхідності написання та подання позовної заяви та інших процесуальних документів кількість годин 5, вартість послуги за годину 500 грн., разом 2500 грн.; участь в судовому засіданні (сплачується по факту) 2 шт., вартість послуги 1300 грн., разом 2600 грн.
Згідно з ч. 3  ст. 134 КАС України  для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі № 380/8766/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.