Справа № 132/1522/20
Провадження № 22-ц/801/619/2021
Категорія: 23
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року	Справа № 132/1522/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г.,
Суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.
за участю секретаря :Очеретної М.Ю.
       учасники справи :
позивач – ОСОБА_1 
       відповідач – Калинівська міська рада Вінницької області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року, ухвалене судом під головуванням судді Сєліна Є.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання договору оренди землі поновленим,
В с т а н о в и в :
22.05.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Калинівської міськради Вінницької області, в якому просив визнати поновленим на 10 років, а саме до 24.12.2029 договір оренди земельної ділянки площею 0,23 га по АДРЕСА_1 ,кадастровий номер 0521610100:01:049:0073, укладений 28.09.2009 між Калинівською міською радою Вінницької області та його батьком - ФОП ОСОБА_2 , державна реєстрація якого здійснена 24.12.2009 за №040904100050, на тих самих умовах, які були передбачені договором, визнавши його - ОСОБА_1 правонаступника (спадкоємця) ОСОБА_2 орендарем. 
В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що 28.09.2009 його батько уклав договір оренди землі № 139 із Калинівською міською радою Вінницької області, згідно умов якого, отримав земельну ділянку за кадастровим номером 0521610100:01:049:0073, площею 0,23 га по АДРЕСА_1 для комерційного використання, строком на 10 років. Даний договір був зареєстрований в установленому законом порядку 24.12.2009 і з того часу почався перебіг строку дії оренди. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яку він та його брат прийняли, отримавши в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Він, як спадкоємець продовжив користуватися земельною ділянкою, яку раніше орендував його батько. Натомість його брат, відмовився від користування вказаною земельною ділянкою, про що направив заяву-повідомлення до Калинівської міської ради Вінницької області. Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» ним, як фізичною особою, до моменту закінчення строку дії Договору, 10.12.2019 було направлено Калинівській міській раді Вінницької області заяву-повідомлення із пропозицією продовжити строк оренди. Його звернення, як фізичної особи, розглянуто не було. Натомість було прийнято рішення № 238 від 17.12.2019 на його ім`я, як суб`єкта підприємницької діяльності, яким йому як підприємцю було відмовлено в оренді земельної ділянки, хоча в якості підприємця він до відповідача не звертався. 
21.01.2020 він повторно звернувся до Калинівської міської ради Вінницької області із проханням розглянути його заяву про поновлення строку дії договору оренди землі, на яке 11.02.2020 надана відповідь за № 02-12-219, згідно якої, строк дії договору оренди землі буде поновлено за умови надання документів підтверджуючих його права як спадкоємця після смерті батька. 13.03.2020р. він вдруге звернувся до Калинівської міської ради Вінницької області із заявою про поновлення строку дії договору оренди землі та надав для цього всі необхідні документи, зокрема надано проект додаткової угоди, яка повністю співпадає з умовами основного Договору. Калинівський міський голова своїм листом № 02-12-601 від 04.05.2020р. пославшись на попереднє рішення сесії, не направив його заяву на розгляд чергової сесії. 
Він вважає, що відповідачем порушуються його права як правонаступника попереднього орендаря ОСОБА_2 . За час дії Договору не зафіксовано жодного порушення його умов з боку орендаря. Наразі є всі законні підстави для поновлення строку дії Договору, відповідно за захистом своїх прав він змушений звернутися до суду. 
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 позов залишено без задоволення. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач вперше звернувся до Калинівської міської ради Вінницької області із заявою-повідомленням про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк лише 10.12.2019, тобто менш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору (24.12.2019), до якого не додав проект додаткової угоди.
Таким чином районний суд дійшов до висновку, що позивачем не дотримано встановленої ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.8 Договору оренди землі № 139 від 28.09.2009р. процедури і строків реалізації переважного права на поновлення договору оренди, при цьому зазначив, що належних і допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_1 продовжує користуватись спірною земельною ділянкою, матеріали справи не містять.
Не погодившись із таким рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, недотримання судом вимого ст. 263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, позивач через свого адвоката Молявчика С.В. оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року та постановити нове, яким задовольнити позов.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 , як фізичною особою, було направлено заяву-повідомлення з пропозицією продовжити строк оренди. Однак, рішенням Калинівської міської ради № 238 від 17 грудня 2019 року йому було відмовлено як суб`єкту підприємницької діяльності, хоч в якості підприємця він до Калинівської міської ради не звертався. При цьому апелянт вважає, що відповідач безпідставно відмовив ОСОБА_1 , оскільки, звертаючись 10 грудня 2019 року, він надав всі необхідні документи, які підтверджують його права як спадкоємця (довідку про заведення спадкової справи), чи, на його думку, порушив його права як правонаступника, оскільки наразі є всі законні підстави для поновлення строку дії договору оренди.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Молявчик С.В. апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи, просив її задовольнити.
Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону відповідає. 
Суд встановив, що 28.09.2009 між Калинівською міською радою Вінницької області (Орендодавець) та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) був укладений Договір оренди землі № 139, згідно з умовами якого Орендодавець передав Орендарю в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для комерційного використання – будівництво та обслуговування майстерні по ремонту телерадіоапаратури, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , строком на 10 років.
10.12.2019 позивач ОСОБА_1 , який є спадкоємцем після померлого батька, як фізична особа, звернувся до Калинівської міської ради Вінницької області із письмовою заявою, в якій просив поновити з ним договір оренди землі № 139 від 28.09.2009, укладеного між Калинівською міською радою та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,23га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 , шляхом укладення відповідного договору на новий строк та умовах, прийнятних орендодавцю. 
Рішенням 56-ої сесії 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області №238 від 17.12.2019, ФОП ОСОБА_1 відмовлено в поновленні договору оренди землі № 139 від 28.09.2009р., укладеного між Калинівською міською радою та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,23га. (кадастровий номер 0521610100:01:049:0073) для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 (підстава ст.31 Закону України «Про оренду землі»).
Заявою від 21.01.2020 позивач ОСОБА_1 просив відповідача роз`яснити причини відмови у поновленні договору оренди землі, оскільки згідно рішення 56-ої сесії 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області № 238 від 17.12.2019, в поновленні договору оренди йому відмовлено, як фізичній особі – підприємцю, натомість він звертався із відповідною заявою виключно як фізична особа.
На дане звернення, у листі -відповіді від 11.02.2020 за № 02-12-219, Калинівська міська рада Вінницької області повідомила ,що оскільки він , відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, зареєстрований як фізична особа – підприємець, а земельна ділянка згідно договору оренди землі № 139 від 28.09.2009 була передана в оренду покійному ФОП ОСОБА_2 для комерційного використання – будівництва та обслуговування майстерні по ремонту телерадіоапаратури, тому і його заява розглянута на черговій сесії міської ради як від ФОП ОСОБА_1 . Крім цього, додала ,що в переліку документів до заяви, на підтвердження успадкування прав орендаря –спадкодавця ним не було надано свідоцтва про право на спадщину або іншого документу, а тому рішенням 56-ої сесії 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області № 238 від 17.12.2019 йому було відмовлено в поновленні договору оренди землі № 139 від 28.09.2009.
13.03.2020 позивач ОСОБА_1 повторно, як фізична особа, звернувся до Калинівської міської ради Вінницької області із письмовою заявою, в якій просив поновити з ним договір оренди землі № 139 від 28.09.2009, укладеного між Калинівською міською радою та фізичною особою – підприємцем ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,23га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 , шляхом укладення додаткової угоди до Договору № 139 від 28.09.2009, до якої додав її проект для редагування та узгодження.
Листом Калинівської міської ради Вінницької області від 04.05.2020 № 02-12-601, ОСОБА_1 у розгляді даного звернення фактично відмовлено з посиланням на те, що заява щодо поновлення договору оренди землі № 139 від 28.09.2009 була розглянута 17.12.2019 на черговій 56-ій сесії 7-го скликання Калинівської міської ради Вінницької області. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було дотримано передбаченої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8 Договору оренди землі № 139 від 28.09.2009 процедури і строків реалізації орендарем переважного права на поновлення договору оренди.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками районного суду з огляду на таке.
Відповідно до норм ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). 
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.
Як вбачається із змісту п. 8 Договору оренди землі №139 від 28.09.2009, укладеного між Калинівською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Умова договору є тотожною законодавчій нормі. 
Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. 
До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.
Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.
Крім того, зазначена процедура поновлення строку дії договору закріплена сторонами безпосередньо в умовах договору оренди землі №139 від 28.09.2009.
Аналіз зазначених норм та умов договору дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі"» та договором оренди землі визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. 
Орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною 2 статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення. 
Таким чином, суд першої інстанції надав обґрунтовану оцінку тому, що строк дії договору оренди землі визначено до 24.12.2019, а позивач порушив процедуру якої він мав дотримуватись для реалізації наявного у орендаря (його правонаступника-спадкоємця) переважного права на поновлення договору оренди землі і лише 10.12.2019 вперше звернувся до відповідача з повідомленням про намір поновити строк дії договору, а передбачений законом проект додаткової угоди надав взагалі 13.03.2020, а тому, врахувавши вимоги, визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», та положення п. 8 Договору оренди землі № 139 від 28.09.2009, дійшов вірного висновку, що позивач фактично пропустив місячний строк для звернення до відповідача з таким повідомленням, а тому дійшов обґрунтованого висновку про недотримання позивачем процедури поновлення договору оренди, дотримання якої необхідне для збереження переважного права поновлення договору ,та про відсутність підстав для задоволення позову. 
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновків про неправильну оцінку судом наданих доказів ,невідповідність висновків суду обставинам справи , неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції є законним, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ,а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін .
Керуючись ст. ст. 367, 368,374, 375, 382, 384,451 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1   - залишити без задоволення .
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                          С.Г. Копаничук

Судді:                                                                 С.К. Медвецький 

                                                                       В.В. Оніщук