УХВАЛА

19 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 120/1754/20-а
адміністративне провадження № К/9901/17405/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХ-БУД-МОНТАЖ» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020, позов задоволено. 
07.05.2021 ГУ ДПС подало касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставами касаційного оскарження зазначило пункти 3, 4 частини четвертої статті 328, пункти 1, 4 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування вказаної відстави касаційного оскарження ГУ ДПС посилається на не врахування судами першої та апеляційної інстанцій висновків Верховного Суду у постановах, перелік яких наведений у касаційній скарзі.
Такі доводи відповідають підставі касаційного оскарження, передбаченій пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, яка ГУ ДПС, однак, не зазначена.
Довід про наявність підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 4 частини четвертої статті 328, пунктами 1, 4 частини другої статті 353 КАС також не знайшов підтвердження.
Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу
Пунктами 1, 4  частини другої статті 353 КАС встановлено, що підставами для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або
4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Відповідач у касаційній скарзі не наводить конкретного переліку доказів, які не були дослідженні судами попередніх інстанцій, не зазначає також, які саме обставини, що мають істотне значення, встановлені судами на підставі недопустимих доказів (перелік таких доказів також відсутній).
Саме лише зазначення у касаційній скарзі обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, не може бути оцінено як дотримання відповідачем вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
З урахуванням змін до  глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС   касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження судових рішень  у цій справі.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко