ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/17220/20	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
                              розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року (суддя Ніколайчук С.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 01.03.2021 року) у справі № 160/17220/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, -

в с т а н о в и в:
                                         23.12.2020 року ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення  про коригування митної вартості товарів № UA110000/2020/000280/2 від 30.06.2020 року.
                                        Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
                                        Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що ним до відділу митного оформлення м/п «Дніпро-Правобережний» Дніпровської митниці Держмитслужби, шляхом подання електронної митної декларації, зареєстрованої за № иА110150/2020/010237, заявлено до розмитнення товари - ручні інструменти виробництва торговельної марки «VITALS» - сокири та сокири -колуни з дерев`яною рукояткою у кількості 4920 штук на загальну суму 16585,20 дол.США, які, були, ввезені за специфікацією №1 від 17.03.2020 року, інвойсом № MKLY191211 від 24.03.2020 року, митна вартість товару підприємством була визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України. На підтвердження митної вартості товару підприємством надано митному органу документи, підтверджуючі визначену митну вартість. Загальна вартість партії товару, вартість одиниці товару, кількість товару, зазначена у специфікації підтверджується даними, зазначеними в документах.  Надані документи не мали ніяких розбіжностей і у свої сукупності в повній мірі підтверджували числові значення вартості товару, що підлягала сплаті продавцю. Митниця мала нарікання на визначення митної вартості товару, вказувала на неповність подання підтверджуючих документів, вказано, що якщо рахунок за товари сплачено, слід надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, також слід було надати за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Проте вимога Дніпровської митниці Держмитслужби надати додаткові підтверджуючі документи є протиправною з огляду на те, що позивачем надано всі необхідні додатки до митної декларації, з яких можливо встановити ціну товару, порядок формування вартості та її складові. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності ( розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Апелянт вказував, що партія товару поставлялась на умовах FOB -Ningbo (КНР) згідно правил Інкотермс 2010, базис поставки FOB Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні, покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення. Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення. Складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України). Витрати на транспортування підтверджуються наданими документами (договором міжнародного морського перевезення(фрахту), заявкою на здійснення перевезення, рахунком на оплату морського фрахту , актом виконаних робіт, які у своїй сукупності не мають розбіжностей, підтверджують числові значення складових митної вартості, дозволяли митниці здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом та провести обчислення митної вартості. Апелянт вказував, що митний орган під час винесення рішення не враховав, що відповідно до частин 2 та З статті 53 МК України, право митного органу на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише: у разі розбіжностей в документах, зазначених в частині 2 ст. 53 МК України, виявлені розбіжності, повинні мати вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Копія митної декларації країни відправлення зазначена в частині 3 ст.53 МК України як документ, який на вимогу митниці може надаватись (за його наявності) підприємством у разі, якщо документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України мають розбіжності, ознаки підробки або не містять всієї інформації. Надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта, умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства, копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її було не можливим. Апелянт вказував, що пунктом 3.6 контракту, укладеного позивачем з продавцем, сторони узгодили перелік документів, які повинні надаватись для підтвердження відвантаження кожної партії товару, за умовами контракту постачальник не повинен надавати покупцю копію митної декларації. Апелянт вказував, що посилання митниці на нормативно-правовий акт КНР як міжнародно-правовий акт, є необгрунтованим і безпідставним, оскільки Законом КНР «Про, порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року передбачено виключно порядок заповнення митної декларації суб`єктами господарської діяльності КНР і жодним чином не передбачено зобов`язання для підприємства КНР надання копії такої декларації підприємству України та не встановлено зобов`язання надання копії декларації КНР підприємством України митному органу України. Ідентифікацію товару та його вартість, як одну з складових митної вартості в даному випадку можливо визначити на підставі інших поданих декларантом для здійснення митного оформлення документів: зовнішньоекономічного контракту, специфікації до нього, пакувального листа, рахунку-фактури на оплату товару, платіжного доручення про його оплату, прайс-листа, комерційної пропозиції, відомості в яких та суми повністю кореспондуються між собою, документи не мають розбіжностей та ознак підробки.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На виконання вимог митниці, позивачем з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір з перевізником компанією «Global Container Lines Latvija SIA, рахунок про надання ТЕО, заявку тощо та відповідно до відомостей мастер-коносаменту від 15.04.2020 року № 598127228 відправником товару є компанія MRF International Forwarding, а отримувачем - ICS LTD, проте, у наданому мастер-коносаменті від 15.04.2020 року № 598127228 зазначено конкретного відправника та одержувача, найменування товару, вагу, контейнери. Отже, документального підтвердження договірних відносин між ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» та/або «Global Container Lines Latvija SIA» з вищевказаними компаніями до митного контролю та оформлення не надано. Судом першої інстанції встановлено, що згідно з заявкою від 17.03.2020 року №1/19 визначено маршрут перевезення та, відповідно, маршрут надання послуг перевізником «Global Container Lines Latvija SIA»: Port Ningbo, China - port Pivdennyi - city Dnipro, Ukraine, при цьому, у рахунку про надання ТЕО від 05.06.2020 року №L31331 наявні відомості лише щодо вартості морського перевезення (фрахту). Вказане вище свідчить про те, що декларантом заявлено відомості, числові значення яких суперечать один одному. Щодо повноти включення транспортної складової до митної вартості товару, вказано, що згідно з заявкою від 17.03.2020 року №1/19 визначено маршрут перевезення та відповідно маршрут надання послуг перевізником «Global Container Lines Latvija SIA»: Port Ningbo, China - port Pivdennyi - city Dnipro, Ukraine. При цьому, у рахунку про надання ТЕО від 05.06.2020 року №L31331 наявні відомості лише щодо вартості морського перевезення (фрахту), тобто, виявлені митним органом невідповідності щодо числового значення всіх понесених витрат на транспортування на визначеному у заявці від 17.03.2020 року №1/19 маршруті перевезення, позивачем під час розгляду справи не спростовані. Відповідно до ч.8 ст.55 МК України  позивачем до заяви було подано додаткові документи, але митницею було надано вмотивовану відмову, оскільки додаткові документи не спростовують вищезазначених встановлених розбіжностей та сумнів достовірності заявлених відомостей. Встановлено право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів, але у випадку, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Матеріалами справи встановлено, що 18.02.2020 року між ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» (покупець) та компанією «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD» (Китайська Народна Республіка) (продавець) укладено міжнародний зовнішньоекономічний договір поставки (угоду) № АІТЕ-1-2020, за умовами якого продавець здійснює поставку товару в кількості, асортименті та за цінами вказаними у специфікаціях, а покупець приймає та оплачує товар.  Відповідно до пунктів контракту, ціна за партію і одиницю товару міститься в специфікаціях які є невід`ємною частиною контракту. Поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс за редакцією 2020 року, які мають обов`язковий характер для сторін, конкретні умови поставки партії товару зазначаються у специфікації. Угодою передбачено, що у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борт) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу, покупець за свій рахунок фрахтує судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови і місце навантаження товару. Сторони угоди передбачили, що ціна FOB означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення товару, оплата експортних мит, вартість доставки в порту відвантаження і завантаження товару на борт судна без вартості перевезення в порт призначення. Оплата товару, що поставляється, здійснюється в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця на підставі специфікації. 
На виконання умов контракту, між сторонами укладено комерційний інвойс – специфікацію № 1 від 17.03.20209 року, за яким компанією «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD» здійснюється поставка ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» партії товару – сокир з дерев`яними ручками, різної ваги та модифікації у кількості 4920 штук, на загальну суму 16585,20 дол.США. Умовами специфікації сторони узгодили, що поставка здійснюється на умовах FOB Ningbo, умовами оплати визначили, що оплата в розмірі 16585,20 дол. США здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару. 
Встановлено, що для здійснення митного оформлення товару 25.06.2020 року позивачем до митного підрозділу було подано електронну митну декларацію № UА110150/2020/010237, відповідно до якої було задекларовано товари до розмитнення товар –  ручні інструменти виробництва торговельної марки «Vitals» сокири та колуни з дерев`яною рукояткою у кількості 4920 штук, ціна товару 16585,20 доларів США, на умовах поставки FOB CN Ningbo.
Позивач при поданні митної декларації визначив митну вартість партії товару за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), виходячи з ціни, встановленої сторонами у контракті на умовах поставки визначеної комерційним інвойсом – 16585,20 доларів США.
Встановлено, що разом з митною декларацією позивачем подано до митного органу: зовнішньоекономічний контракт від 18.02.2020 року № АІТЕ-1-2020, додаток специфікація від 17.03.2020 року №1, рахунок - фактура (інвойс) від 24.03.2020 року № MKLY19121L, пакувальний лист від 24.03.2020 року, договір міжнародного морського перевезення (фрахту) № 1510/912/2019 від 15.10.2019 року, інвойс №L31331 від 05.06.2020 року.
Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому запропонував подати додаткові документи. Митницею запропоновано усунути неточності та надати додаткові документи, зокрема, докази на підтвердження  договірних відносин між ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» та/або «GlobalLines Latvija SIA», експортну декларацію, банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару, платіжні документи, що підтверджують оплату понесених транспортних витрат, прайс-лист.
ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ», отримавши повідомлення митниці про необхідність подання додаткових документів, надало: акт  виконаних робіт по фрахту від 05.06.2020 року, прайс-лист від 27.02.2020 року, комерційну пропозицію  виробника товару  від 05.03.2020 року. Повідомило, що інші документи надавати не бажає, вважає, що надано достатньо дня підтвердження митної вартості товару.  
30.06.2020 року прийнято рішення про коригування    митної вартості    товару №UA110000/2020/000280/2  із застосуванням резервного методу у відповідності до  статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаної/визначеної митної вартості, згідно подібних поставок, щодо товару  ВМД № UA100320/2020/618879 від 13.05.2020 року, де ціна товару заявлена 1,5089 дол. США/кг. 
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, Дніпровська митниця зазначила, що документального підтвердження  договірних відносин між ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» та/або «Global Lines Latvija SIA», іншими  компаніями  до митного оформлення   не надано, виявлено  невідповідності у достовірності даних, що  унеможливило здійснення перевірки числового значення  всіх понесених витрат на транспортування  на визначеному у заявці № 1/19 маршруті перевезення; відсутність експортної декларації  не відповідає положенням  міжнародних  нормативно-правових актів; вказано, що станом на 30.06.2020 року (час прийняття рішення про коригування митної вартості) декларантом  банківські платіжні документи, що підтверджують оплату оцінюваної партії товару не надано; у рахунку ТЕО від 05.06.2020 року № L 31331 визначено термін оплати 01.07.2020 року, проте, платіжних документів, що підтверджують оплату понесених витрат  декларантом не надано; наданий прайс-лист  від виробника «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD» має суб`єктивний характер  в розумінні  ст. 52 Митного кодексу України, містить  умови поставки  тотожні  заявленим  та виключно  перелік товарів, заявлений  до митного оформлення за ЕМД № UA 110150/2020/010237.
Коригуючи митну вартість, митний орган змінив ціну товару, визначивши вартість за одиницю товару, відкоригована вартість за кілограм товару 2,5089 доларів США, загальна сума партії товару 22994,07 доларів США. Як було вказано, митниця використала наявну інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядними методами (шостим), оформленими іншими митними деклараціями. 
Товар випущений у вільний обіг на підставі поданої митної декларації № UA110150/2020/010586 під гарантійні зобов`язання, де митну поставку задекларовано за шостим методом враховуючи зауваження митниці.
Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3  ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями  статей 65,  66  цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у  частинах п`ятій  і  шостій статті 52  цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено. У разі не надання повного пакету документів, з який можливо встановити дійсну заявлену вартість товару, митний орган вправі витребувати інші документи, підтверджуючі дані митної декларації. 
Дніпровська митниця Держмитслужби отримавши митну декларацію та  додатки до неї: зовнішньоекономічний контракт від 18.02.2020 року № АІТЕ-1-2020, додаток специфікація від 17.03.2020 року №1, рахунок - фактура (інвойс) від 24.03.2020 року № MKLY19121L, пакувальний лист від 24.03.2020 року, договір міжнародного морського перевезення (фрахту) № 1510/912/2019 від 15.10.2019 року, інвойс №L31331 від 05.06.2020 року, встановила невідповідність наданих документів заявленій вартості товару, недовідність числових показників. 
Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у  частині першій статті 58  цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55  цього Кодексу. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України   рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості. ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» надано додаткові документи не в повному обсязі, які не пояснюють та не усувають наявні недоліки у митному оформленні. 
Так, приймаючи оскаржуване рішення, митниця вказувала на встановлені недоліки у митному оформленні товару, зазначила про відсутність документального підтвердження договірних відносин між ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» та/або «Global Container Lines Latvija SIA» або з іншими компаніями перевізниками, виявлено невідповідності у достовірності даних, що унеможливило здійснення перевірки числового значення всіх понесених витрат на транспортування на визначеному у заявці № 1/19 маршруті перевезення, не надано експортну декларацію, відсутня станом на 30.06.2020 року оплата партії товару, відсутня оплата транспортних витрат, наданий прайс-лист від виробника «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD» має суб`єктивний характер в розумінні ст. 52 Митного кодексу України, містить  умови поставки тотожні заявленим та виключно перелік товарів.
З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» надано договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 15.10.2019 року № 1510/912/2019, укладений з компанією «Global Container Lines Latvija SIA», рахунок від 05.06.2020 року №L31331, заявку від 17.03.2020 року  № 1/19. Згідно з відомостями митної декларації від 25.06.2020 року № UA110150/2020/010237 поставку оцінюваної партії товару здійснено у контейнері № HASU4033673 на морському судні MAERSK KIEL за мастер-коносаментом від 15.04.2020 року № 598127228 та домашнім коносаментом від 15.04.2020 року № MRFB20040544A. Згідно з заявкою від 17.03.2020 №1/19 визначено маршрут перевезення та, відповідно, маршрут надання послуг Перевізником «Global Container Lines Latvija SIA»: Port Ningbo, China - port Pivdennyi - city Dnipro, Ukraine. При цьому, у рахунку про надання ТЕО від 05.06.2020 №L31331 наявні відомості лише щодо вартості морського перевезення (фрахту).
Надано мастер-коносамент від 15.04.2020 року № 598127228, де відправником вказано MRF International Forwarding, отримувач ICS LTD. Проте у коносаменті від 15.04.2020 року № MRFB20040544A відправником вказано «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD», отримувачем вантажу вказано Industrial Company «DTZ» LLC. Тобто у документах щодо транспортування товару, заявленого до митного оформлення, наявні розбіжності. Митний орган мав необхідність встановити хто є відправником та отримувачем вантажу, договірні взаємовідносини ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» з «Global Container Lines Latvija SIA» та MRF International Forwarding.
Слід нагадати умови контракту, за яким здійснюється поставка товару та специфікації, поставка здійснюється на умовах FOB Ningbo. Поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс за редакцією 2020 року, які мають обов`язковий характер для сторін, конкретні умови поставки партії товару зазначаються у специфікації. Угодою передбачено, що у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борт) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу, покупець за свій рахунок фрахтує судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови і місце навантаження товару. Ціна FOB означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення товару, оплата експортних мит, вартість доставки в порту відвантаження і завантаження товару на борт судна без вартості перевезення в порт призначення.
Отже, має значення для розмитнення товару вартість його транспортування.
Згідно частин 10, 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.
Пунтом 6 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що декларантом подаються до митного органу документами, які підтверджують митну вартість товарів -  транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
При визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
До митної вартості товару (тобто суми з якої сплачуються обов`язкові митні платежі), включається сума транспортних витрат, якщо вона не включена до ціни товару за договором. Встановлено, що за умовами поставки Інкотермс FOB продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Продавець несе витрати тільки по поставці товару на судно, та витрати по його упаковці та навантаження. Витрати по транспортуванню та розвантаженню несе покупець.
Таким чином, позивачу при заявлені митної вартості партії товару, слід включати транспортні витрати, які згідно коносаментів становлять 520 доларів США. Неточності у документах транспортування унеможливили здійснення перевірки числового значення всіх понесених витрат на транспортування та зрештою включення суми витраченої на транспортування до митної вартості. 
Щодо надання чи не надання експортної декларації країни походження, суд зазначає наступне. 
Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення.
За вимогою митного органу, декларант зобов`язаний надати  копію митної декларації країни відправлення. ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» мотивує не надання експортної декларації її відсутністю, така не була надана продавцем.
Дійсно, декларація країни відправлення не є обов`язковим документом, яким можна підтвердити митну вартість товару, проте, у разі наявності такої вимоги від митного органу, декларацію слід надати чи надати вмотивовану відповідь неможливості її подання.   Ненадання митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої вартості товару, у випадку коли вартість повністю підтверджувалася поданими документами при проходженні митних формальностей.
Згідно специфікації № 1 від 17.03.20209 року, за яким компанією «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD» здійснюється поставка ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» партії товару, умовами оплати визначили, що оплата в розмірі 16585,20 дол. США здійснюється протягом 90 днів від дати фактичного отримання товару. Митниці слід було звернути увагу, що фактичне отримання товару відбулось 25.06.2020 року, тоді ж товар заявлено до митного оформлення. Варто казати про те, що на моменту подання митної декларації, ще не минуло 90 днів з моменту отримання товару. 
До матеріалів справ долучено у якості доказу оплати за поставлений товар ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» платіжне доручення в іноземній валюті № 167 від 11.11.2020 року про оплату «Linyi Aibang Internationale Trade Co., LTD» 10385,50 доларів США. Оплата не повна.
Отже, зауваження щодо визначення вартості товару, який задекларований ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ», які вказані митним органом у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару не є другорядними, впливають на можливість ідентифікувати товар, його вартість, складові митної вартості у частині транспортних витрат. 
У випадку неможливості встановлення вартості товару за ціною контракту, Дніпровською митницею Держмитслужби при коригуванні митної вартості товарів за вантажно-митною декларацією від 25.06.2020 року № UА110150/2020/010237, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядним (шостим) методами згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема № UA100320/2020/618879 від 13.05.2020 року.
Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2)   неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у  главі 9  цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
При винесенні рішення, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.07.2018 року у справі № 803/2011/17, від 31.05.2019 року у справі 804/16553/14, від 07.05.2020 року у справі №400/2922/18. Верховний Суд вказував, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст.   242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

                                                        п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі № 160/17220/20 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова