П О С Т А Н О В А

                                  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року                                                                                    м. Київ
 
Справа № 22-8536                                                   Головуючий у 1-й інстанції: Янченко А. В. 
Унікальний № 369/15085/18                                                               Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                    головуючого                                       Пікуль А. А.
                    суддів                                                  Іванової І. В.
                                                                                 Невідомої Т. О.
 
                    за участю секретаря                           Осінчук Н. В.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК ПІК» про скасування заходів забезпечення позову,-
 
                                         у с т а н о в и в:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ЮК ПІК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісіцина Я. Б., про визнання недійсними договору про відступлення прав вимоги та договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (а.с.1-7).
Разом з позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та накладення арешту на вказану квартиру.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. В решті вимог заяви відмовлено.
27 липня 2020 року ТОВ «ЮК ПІК» подано заяву про скасування заходів забезпечення позову, в якому просило скасувати заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Вимоги заяви були обґрунтовані ч. 9 ст. 158 ЦПК України.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня  2021 року заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року у справі № 369/15085/18, шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою  АДРЕСА_1 , яка належить  ОСОБА_1  на праві приватної власності скасовано.
 
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до прийняття незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати (а. с. 55-59).
У своєму відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ЮК ПІК», адвокат Хмиров Е. О., вказує, що судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги було постановлено 17 березня 2020 року. За відсутності інформації про оскарження зазначеного рішення в апеляційному порядку ТОВ «ЮК ПІК» було подано заяву про скасування заходів забезпечення позову у справі. Вже після подання заяви ТОВ «ЮК ПІК» про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Однак, незважаючи на подання ТОВ «ЮК ПІК» заяви про скасування заходів забезпечення позову до апеляційного перегляду, заява була розглянута та задоволена лише після апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції. За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року Київським апеляційним судом 10 грудня 2020 року було ухвалено постанову про залишення рішення суду першої інстанції без змін. Тобто рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року набрало законної сили у встановленому законом порядку (а.с.82).
 
В суд апеляційної інстанції представники ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ЮК ПІК», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісіцина Я. Б. не з`явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином (а.с.79-81).
Суд ухвалив розглядати справу у відсутність указаних осіб, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
 
Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволеня з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ЮК ПІК», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісіцина Я. Б., про визнання недійсними договору про відступлення прав вимоги та договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року залишено без змін.
Задовольняючи заяву ТОВ «ЮК ПІК» про скасування заходів забезпечення позову районний суд виходив з того, що станом на момент судового розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року у справі № 369/15085/18 набрало законної сили, доказів зупинення виконання означеного рішення суду позивачем суду не надано.
 
При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд  виходить з наступного.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні питання, є доведеними.
Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до приписів ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч. 9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10).
За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.
Ураховуючи те, що рішення суду, ухвалене у даній справі, набуло законної сили 10 грудня 2020 року, потреба в забезпеченні позову відпала, а отже застосовані заходи його забезпечення  підлягають скасуванню.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що заява про скасування заходів забезпечення позову подана до суду  до набрання рішенням від 17 березня 2020 року та про те, що  ухвала про скасування заходів забезпечення позову також винесена до набрання чинності рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року залишено без змін.
Відповідно до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. 
Оскаржувана ухвала винесена 03 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2020 року.
Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга не містить.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної  ухвали  немає.
 
Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 березня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складений 16 червня 2021 року.

Головуючий                                                                      А. А. Пікуль
 
Судді                                                                                 І. В. Іванова
 
Т. О. Невідома