Постанова
Іменем України
 
16 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 707/2417/17
провадження № 61-5392св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури,
відповідачі: Свидівоцька сільська рада Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , 
треті особи: Черкаське регіональне управління водних ресурсів, ОСОБА_2, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Елеонора Антонівна
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Свидівоцької сільської ради Черкаського району, яка підписана представником Безпалим Євгенієм Петровичем, на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2021 року в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2017 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся з позовом до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , треті особи: Черкаське регіональне управління водних ресурсів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Левицька Е. А., про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району, визнання недійсним свідоцтва та договору, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, витребування земельної ділянки.
 
Позов мотивований тим, що рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 42-4 від 29 серпня 2014 року, надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090, загальною площею 0,0965 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», затверджено проект землеустрою та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090 загальною площею 0,0965 га для ведення особистого селянського господарства.
 
Прокурор вказував, що рішення сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 не відповідає вимогам чинного земельного законодавства, зокрема, в частині неможливості перебування земель, зайнятих прибережними захисними смугами, у приватній власності, в частині порушення порядку встановлення цільового призначення земельної ділянки, відсутності погодження проекту землеустрою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, відсутності погодження проекту землеустрою структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, не проведення обов`язкової експертизи землевпорядної документації.
 
На підставі розпорядження голови Черкаської РДА № 320 від 18 липня 1996 року Черкаському колективному сільськогосподарському рибопромисловому підприємству імені Шевченка (в подальшому приватному акціонерному товариству імені Шевченка) видано Державний акт на право постійного користування серії ЧР №17-79 від 18 липня 1996 року.
 
На підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада 2007 року, укладеного між акціонерним товариством імені Шевченка та громадянами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Веліковим А. І. нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_2 перейшло у спільну часткову власність, в рівних частках до вказаних фізичних осіб.
 
В подальшому, на підставі договору дарування від 04 грудня 2013, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , у власність останнього, безоплатно, передано частку нерухомого майна ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 .
 
Рішенням державного реєстратора Черкаського районного управління юстиції № 13914234 від 20 червня 2014 року за Свидівоцькою сільською радою Черкаського району зареєстроване право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7124986000:04:007:0086, загальною площею 0,61 га та за результатами її поділу сформовано 7 земельних ділянок, які відведено у власність громадянам, у тому числі і ОСОБА_2 .
 
Вказував, що ВБН 33-4759129-03-05-92 «Проектування, упорядкування та експлуатація водоохоронних зон водосховищ» надають визначення прибережних смуг, як природотехнічного елементу водоохоронної зони, що включає: пляжі, відмілини, берегові уступи, мілководдя і прибережні острови, зсувні ділянки, осипи, непридатні для використання землі. Внутрішньою межею прибережної смуги є акваторіальний рубіж мілководної зони. В свою чергу, мілководною зоною відповідно до ВБН є акваторія водоймища, що обмежена лінією нормального підпірного рівня (НПР) і глибиною до 2 м. Нормальний підпірний рівень Кременчуцького водосховища, відповідно до його водогосподарського паспорту, встановлений на позначці 81,00 мБс.
 
Для встановлення обставин перебування спірних земельних ділянок в межах прибережної-захисної смуги Кременчуцького водосховища ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» здійснено всі необхідні обміри та визначено фактичну відстань земельних ділянок від урізу води та визначено розміри та межі прибережної захисної смуги.
 
Згідно проведених ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» геодезичних обмірів, спірні земельні ділянки у повному обсязі входять до нормативно визначеної законодавством 100-метрової зони прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища. Тому земельна ділянка, що відведена у приватну власність на підставі спірного розпорядження має у своєму складі землі водного фонду - прибережено захисну смугу Кременчуцького водосховища.
 
Як наслідок затвердження проекту та передача у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_2 порушує вимоги ЗК та ВК України в частині неможливості перебування таких земель у приватній власності. Вказане твердження має самостійне значення з точки зору визнання незаконним та скасування акта органу державної влади в порядку статті 21 ЦК України.
 
Крім того, при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність за рахунок земель, які знаходяться в межах прибережної захисної смуги, необхідна наявність висновку Департаменту екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації. Рішення Свидівоцькою сільською радою Черкаського району щодо затвердження будь-якої проектної документації із встановлення розмірів та меж прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища, в межах спірної земельної ділянки, не приймалось. Вказане підтверджується листом Свидівоцької сільської ради № 525/02-75 від 25 липня 2017 року.
 
На підставі договору купівлі-продажу № 6485 від 01 липня 2017, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А., речове право на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 . На посвідчення переходу відповідного речового права від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А. винесено рішення № 35940763 від 01 липня 2017 року із одночасним внесенням відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тому спірна земельна ділянка загальною площею 0,0965 га, розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту, за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090 вибула з власності держави в особі територіальної громади не з її волі.
 
Прокурор, звертаючись з позовом, зазначив про те, що звернення в суд з цим позовом, спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з державної власності у приватну та повернення територіальній громаді с. Свидівок, в особі Свидівоцької сільської ради земельної ділянки, яка незаконно вибула з її користування.
Особою, уповноваженою державою для здійснення відповідних функцій щодо розпорядження спірною земельною ділянкою від імені територіальної громади є Свидівоцька сільська рада, яка не може бути позивачем у даній справі, оскільки її процесуальний статус визначено у якості відповідача
 
Прокурор просив:
            визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині: відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090, загальною площею 0,0965 га;
визнати недійсним свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,0965 га серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2014 року, видане ОСОБА_2 
визнати недійсним договір купівлі-продажу № 6485 від 01 липня 2017 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А.;
            скасувати рішення державного реєстратора Черкаського районного управління юстиції № 35940763 від 01 липня 2017 року про реєстрацію прав власності на земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090, загальною площею 0,0965 га на підставі договору купівлі-продажу № 6486 від 01 липня 2017 року;
витребувати у ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090, загальною площею 0,0965 га, що належить їй на підставі договору купівлі-продажу № 6486 від 01 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А. на користь громади с. Свидівок, в особі Свидівоцької сільської ради Черкаського району.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2020 року в складі судді Смоляра О. А. в задоволенні позову заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не заперечується той факт, що на спірній земельній ділянці коли ще існувала рибартіль, знаходились нежитлові комплекси, які згодом перейшли у власність відповідача. У своїх вимогах прокурор не визначає режим цих об`єктів нежитлової забудови і не ставить вимогу про їх знесення. Крім того і найголовніше: нежитлові комплекси, що розташовані на спірній земельній ділянці, були придбані ОСОБА_6 ще до отримання ним права власності на саму земельну ділянку. Отже, у разі скасування рішення сільської ради від 23 грудня 2014 року №47-5 «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» та свідоцтва про право власності на останню, земельна ділянка залишаться у фактичному користуванні відповідача, оскільки на них розташовані нежитлові комплекси. На час прийняття оспорюваного рішення, на спірній земельній ділянці наявна забудова, право власності на яку зареєстроване в передбаченому законом порядку і не оспорюється позивачем, захисна прибережна смуга має бути встановлена з урахуванням даної забудови як це передбачено статті 88 ВК України. Дані висновки суду повністю відповідають позиції викладеній в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 року у справі № 330/1629/18.
 
Суд першої інстанції вказав, що рішення Свидівоцької сільської ради № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині відведення ОСОБА_2 земельних ділянок, розташованих в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту, сільською радою прийнято у межах повноважень, у відповідності до вимог статей 186, 186-1 ЗК України, з урахуванням відомостей, викладених у висновках про погодження проекту землеустрою органів, на які державою покладено функції щодо здійснення контролю за використанням земель. Суд першої інстанції зробив висновок про відсутність у даному разі підстав для задоволення вимог прокурора про визнання недійсним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині: відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту, крім того, за таких обставин відсутні підстави і для визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення державного реєстратора, на підставі якого зареєстровані речові права на спірну земельну ділянку, а тому вважав за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю. Оскільки інші вимоги позивача є похідними від зазначених вище вимог, такі вимоги не підлягають задоволенню.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2021 року апеляційну скаргу Черкаської обласної прокуратури задоволено частково.
 
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури задоволено частково.
 
Визнано незаконним та скасовано рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині: відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту за кадастровим номером 7124986000:04:007:0090, загальною площею 0,0965 га.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що всупереч вказаних вимог земельного та водного законодавства України Свидівоцькою сільською радою було змінено цільове призначення земель водного фонду на землі сільськогосподарського призначення, а саме земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:007:0090, загальною площею 0,0965 га, яка знаходяться в межах прибережної захисної смуги та передана у власність ОСОБА_2 за рахунок земель водного фонду, що є порушенням вимог чинного законодавства. Зміна цільового призначення земельної ділянки в подальшому призвела до вибуття такої земельної ділянки з власності територіальної громади і набуття прав на неї приватною особою. Тому вимоги прокурора про визнання рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині незаконним та скасування у частині є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки. Суд першої інстанції у порушення наведених вище вимог закону належним чином не перевірив тверджень прокурора щодо приналежності спірної земельної ділянки до земель водного фонду та не оцінив подані сторонами докази, хоча однією із підстав позову було посилання на те, що спірна земельна ділянка у повному обсязі входить до нормативно визначеної законодавством 100-метрової зони прибережно-захисної смуги Кременчуцького водосховища (р. Дніпро). Доводи відповідачів щодо недоведеності віднесення земельної ділянки до категорії земель водного фонду суперечать чинному законодавству, що підтверджується, зокрема, правовими позиціями Верховного Суду при розгляді аналогічних спорів, які, в порушення частини четвертої статті 263 ЦПК України, не були враховані судом першої інстанції.
 
Апеляційний суд вказав, що підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не свідоцтво на право власності на земельну ділянку, яке лише посвідчує відповідне право та не має самостійного юридичного значення. Враховуючи вказане, а також те, що зміна власника земельної ділянки водного фонду можлива лише у випадку, визначеному у статті 59 ЗК України, для вирішення питання про належність права власності на земельну ділянку та для повернення цієї ділянки власнику визнання недійсним свідоцтва на право власності на земельну ділянку (державного акта) не є необхідним. Така вимога не є ефективним способом захисту для усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду. А тому в її задоволенні необхідно відмовити. Відповідачі усвідомлювали і знали про місцерозташування спірної земельної ділянки і про те, що вона знаходиться у безпосередній близькості до водойми, а відтак знали або могли знати про те, що така земельна ділянка входить до прибережної захисної смуги, яка має відповідний правовий режим і обмеження, зокрема щодо передачі її у приватну власть. Виключається можливість застосування віндикаційного позову, який заявив прокурор, як ефективного і належного способу захисту порушеного права територіальної громади. Тобто, власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку. Відмова в позові через обрання неналежного способу захисту не перешкоджає територіальній громаді чи прокурору (у разі, якщо громада не здійснюватиме чи неналежно здійснюватиме повноваження із захисту права комунальної власності на спірну земельну ділянку водного фонду, допускаючи продовження порушення такого права після набрання чинності цією постановою) заявити негаторний позов про повернення земельної ділянки її власникові. Оскільки судом першої інстанції рішення постановлено з недостатнім і неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також те, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосування норм матеріального права, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.
 
Аргументи учасників справи
 
01 квітня 2021 року Свидівоцька сільська рада Черкаського району Черкаської області подала касаційну скаргу, яка підписана представником Безпалим Є. П. , на постанову Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2021 року, в якій просила: повністю скасувати оскаржену постанову апеляційного суду; залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній Постанові застосував статті 60, 62 ЗК України та статті 1, 88, 89, 90 ВК України без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц та постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року по справі № 372/2180/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункти 66-77), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункти 56-67) і від 05 серпня 2020 року у справі № 330/1629/18.
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2021 року: відкрито касаційне провадження у справі; в задоволенні заяви Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області про зупинення дії та виконання постанови Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2021 року відмовлено.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року: в задоволенні клопотання Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області повідомити про дату і час касаційного розгляду представника для участі у судовому засіданні в суді касаційної інстанції відмовлено; справу призначено до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 13 травня 2021 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 469/1393/16-ц, від 15 серпня 2018 року у справі № 372/2180/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 05 серпня 2020 року у справі № 330/1629/18, від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц.
 
Фактичні обставини
 
Суди встановили, що рішенням виконкому Черкаської районної ради народних депутатів від 10 червня 1969 року затверджено акт на право користування землею Черкаській рибартілі ім. Шевченка та вказано, що землекористування розміщується на восьми окремих земельних ділянках.
 
Відповідно до довідки Земельних ресурсів Черкаського району № 76а/2 в постійному користуванні рибколгоспу ім. Шевченка згідно земельно-облікових документів станом на 01 січня 1995 року знаходиться 623,0 га земель, з них: на території Свидівоцької сільської ради народних депутатів - 0,6 га.
 
Згідно акту погодження на місцевості зовнішньої межі земельної ділянки рибколгоспу ім. Шевченка від серпня 1995 року фактична загальна площа земельної ділянки, розташованої у с. Дахнівка, становить 0,61 га. Суміжним землекористувачем є Черкаське РУВР.
 
Згідно висновків про погодження місцерозташування, розміру і цільового використання земельних ділянок рибколгоспу ім. Шевченка, відділ архітектури і будівництва Черкаського району, відділ земельних ресурсів Черкаського району, районна санітарно-епідеміологічна станція, інспекція екологічної безпеки в Черкаському району, Свидівоцька сільська рада та Черкаське регіональне управління водних ресурсів погодили місцерозташування земельних ділянок рибколгоспу ім. Шевченка загальною площею 710,0 га. З них на території Свидівоцької сільської ради народних депутатів розташовано - 0,61 га.
 
Розпорядженням голови Черкаської районної державної адміністрації від 18.07.1996 № 320 затверджено матеріали справи про встановлення зовнішніх меж землекористування для підготовки та видачі державного акта на право постійного користування землею Черкаському колективному сільськогосподарському рибопромисловому підприємству ім. Шевченка, загальною площею 710,21 га, в тому числі: в адмінмежах Свидівоцької сільської ради народних депутатів - 0,61 га.
 
Згідно Державного акта на право постійного користування землею Серія ЧР 17-79 від 05 серпня 1996 року Черкаському колективному сільськогосподарському рибопромисловому підприємству ім. Шевченка с. Червона Слобода у постійне користування надано 710,21 га земельних ділянок.
 
Відповідно до Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 19 вересня 2007 року, комплекс по АДРЕСА_2 належить акціонерному сільськогосподарському риболовецько-промисловому товариству закритого типу ім. Шевченка на підставі рішення виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради від 29 серпня 2007 року.
 
На підставі договору купівлі-продажу від 07 листопада 2007 року акціонерне сільськогосподарське риболовецько-промислове товариство закритого типу ім. Шевченка продало ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , комплекс, який розташований на земельній ділянці Свидівоцької сільської ради, яка надана продавцю в постійне користування згідно Державного акта на право постійного користування, серії ЧР №17-79.
 
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 грудня 2007 року комплекс по АДРЕСА_2 на праві приватної власності, в частках по 1/5 належав: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
 
На підставі висновку КП ЧООБТІ щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 провели виділення в натурі часток з об`єкта нерухомого майна.
 
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зареєстроване вказане майно за окремими адресами АДРЕСА_2 , а саме: 5/1, 5/2, 5/3, 5/4.
 
На підставі договору дарування від 04 грудня 2013 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , у власність останнього, безоплатно, передано нежитлові приміщення, а саме: складське приміщення з прибудовою під літерами «Е-1, с» - приміщення за номерами з 10-1 по 18-1, 18-2, загальною площею 114,1 м2, будинок відпочинку з відкритою верандою під літерами «К-1, к», загальною площею 51,6 м2, огорожу під № 1, свердловину під № 5, колодязь під № 6. Нежитлові приміщення, що перейшли у власність ОСОБА_2 розташовані по АДРЕСА_1 .
 
Згідно заяви від 04 квітня 2014 року ПАТ ім. Шевченка, яке є правонаступником акціонерного сільськогосподарського риболовецько-промислового товариства закритого типу ім. Шевченка, в особі директора, посвідченої нотаріусом, директор ознайомлений з рішенням Свидівоцької сільської ради за №31-12 від 30 серпня 2013 року та не заперечує щодо оформлення Свидівоцькою сільською радою земельної ділянки № ІІ загальною площею 0,61 га.
 
Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 червня 2014 року Свидівоцька сільська рада зареєструвала за собою право комунальної власності на земельну ділянку 712498600:04:007:0086, площею 0,61 га, з цільовим призначенням - для сільськогосподарського використання, що розташована на території Свидівоцької сільської ради, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 червня 2014 року.
 
Рішенням Свидівоцької сільської ради від 29 серпня 2014 року № 42-4 надано дозвіл ОСОБА_2 , на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність площею 0,0965 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . У пункті 8 даного рішення вирішено, що рішення сесії сільської ради від 24.122013 №34-9 «Про надання дозволу громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для обслуговування об`єктів нерухомості» вважати таким, що втратило чинність.
 
15 грудня 2014 року відділом регіонального розвитку, містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації погоджено відведення земельної ділянки площею 0,0965 га, що розташована у АДРЕСА_1 , у власність ОСОБА_2 .
 
На підставі Договору № 278 від 03 листопада 2014 року розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , площею 0,0965 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .
 
Згідно висновку Управління Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області від 23 грудня 2014 року погоджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , площею 0,0965 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», затверджено проект та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, в межах населеного пункту.
 
04 грудня 2014 року державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно, в особі приватного нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е. А., проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району.
 
Згідно договору купівлі-продажу № 6485 від 01 січня 2017, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А., право власності на спірну земельну ділянку набула ОСОБА_1 
 
01 липня 2017 року державним реєстратором реєстру речових прав на нерухоме майно в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Левицької Е. А., проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку.
 
Позиція Верховного Суду
 
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 756/2298/18 (провадження № 61-3976св21) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
 
У справі, що переглядається: прокурор позовних вимог до  ОСОБА_2 не пред`явив, клопотань про залучення до участі у справі як співвідповідача не заявляв. Тому, за таких обставин, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23 грудня 2014 року «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам», в частині: відведення ОСОБА_2 земельної ділянки, визнання недійсним свідоцтва на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_2 , визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01 липня 2017 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Натомість у задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора від 01 липня 2017 року про реєстрацію прав власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу № 6486 від 01 липня 2017 року та про витребування у ОСОБА_1 земельної ділянки потрібно було відмовити внаслідок того, що вони є похідними. Тому постанову апеляційного суду слід скасувати, а рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
 
Доводи касаційної скарги, з урахуванням необхідності врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 756/2298/18 (провадження № 61-3976св21) дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скарги слід задовольнити частково; постанову апеляційного суду скасувати; рішення суду першої інстанції змінити виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Висновки щодо судових витрат
 
Оскільки Верховний Суд постанову апеляційного суду скасовує, то підлягає зміні розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а тому витрати за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.
 
Витрати за подання касаційної скарги у повному обсязі слід стягнути з Черкаської обласної прокуратури на користь Свидівоцької сільської ради Черкаського району.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Свидівоцької сільської ради Черкаського району, яка підписана представником Безпалим Євгенієм Петровичем, задовольнити частково.
 
Постанову Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2021 року скасувати.
 
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 грудня 2020 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Черкаського апеляційного суду від 16 березня 2021 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.
 
Стягнути з Черкаської обласної прокуратури на користь Свидівоцької сільської ради Черкаського району 8 000,00 грн за подання касаційної скарги.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              Н. О. Антоненко
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук
 
М. Ю. Тітов