Постанова
Іменем України 
28 травня  2021 року
м. Київ
справа № 235/546/18
провадження № 61-5276св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:  Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Шахтобудмонтажне управління № 1», Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, Покровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області,   
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року у складі судді Філь О. Є. та постанову Донецького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Санікової О. С., Агєєва О. В., Космачевської Т. В.,  
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся досуду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтобудмонтажне управління № 1» (далі - ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1»), Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «ШУ «Покровське»), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПрАТ «ШУ «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю на підприємстві.
Позов обґрунтований тим, що  його рідний брат ОСОБА_2 працював гірником підземним на дільниці № 3 ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1». 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 прибув на робоче місце для роботи у  третю зміну згідно з графіком виходів на серпень 2017 року, де він отримав наряд начальника дільниці ОСОБА_3 на виконання робіт з ПК-0 допоміжного похилу блоку 10 ПАТ «ШУ «Покровське» виконувати доставку дизелевозом балок ДП-155У з подальшим супроводом до місця монтажу монорейкового шляху - ПК 233 допоміжного похилу блоку 10. 
Під час виконання робіт надійшло повідомлення про обрив болта підвісного кріплення монорельсового шляху, внаслідок чого був виведений з ладу дизелевоз № 61. 
ОСОБА_4 (старший) та ОСОБА_2 направлено на ліквідацію зазначеної аварії. 
Під час виконання робіт приблизно о 05 год.13 хв. із демонтажу стрілочного переводу частина обладнання обірвалася та притиснула  ОСОБА_2 до підошви виробки. 
У результаті здавлення ОСОБА_2  отримав тілесні ушкодження, від яких помер.
Відповідно до статей 1167, 1168 ЦК України позивач просив стягнути з відповідачів 200 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю його брата на підприємстві.
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року, яке залишене без змін постановою Донецького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 80 000,00 грн. В іншій частині вимог до ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» про відшкодування моральної шкоди відмовлено. 
У задоволенні позовних вимог до ПАТ «ШУ «Покровське» про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Стягнено з ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ШУ «Покровське» витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивоване тим, що мерть ОСОБА_2 настала під час виконання ним трудових обов`язків саме на ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1», яке відповідно до частини другої статті 153 КЗпП України не забезпечило безпечні умови праці своєму працівнику, що покладає на нього обов`язок згідно із частиною другою статті 1168 ЦК України відшкодувати моральну шкоду особам, які проживали з ним однією сім`єю. Факт проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 та його загиблого брата ОСОБА_2 встановлено рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року. 
Відмовивши в позові до ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», суд виходив з того, що ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з цим товариством.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати судові рішення в частині відмови відшкодувати моральну шкоду ПАТ «ШУ «Покровське» та витрат на правничу допомогу, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову та стягнути з ПАТ «ШУ «Покровське» на користь позивача 100 000,00 грн.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що смерть брата настала у зв`язку із порушенням відповідачами правил безпеки відповідачами. Відмовляючи у відшкодуванні шкоди ПрАТ «ШУ «Покровське», суди зазначили, що відповідальність за порушення вимог законодавства про охорону праці несе роботодавець, оскільки саме на нього покладається обов`язок забезпечити працівникові належні та безпечні умови праці. ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ШУ «Покровське». 
ПАТ «ШУ «Покровське» було замовником робіт, яке за договором виконувало ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1», з яким ОСОБА_2 уклав трудовий договір. Роботи виконувались на ділянці № 3 ПАТ «ШУ «Покровське», яке повинно було забезпечити охорону праці та належні умови. 
Не забезпечення безпечних умов праці відображено в акті від 08 листопада 2017 року за формою Н-1.
Суд апеляційної інстанції не спростував доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, що смерть його брата настала на підприємстві ПАТ «ШУ «Покровське». В акті форми Н-1 від 08 листопада 2017 року вказано, що факт спричинення травми, наслідком якої настала смерть, відбувався на шахті на дільниці № 3 ПАТ «ШУ «Покровське», яке і мало забезпечити умови праці.
Обидва відповідачі не забезпечили умови праці, які призвели до загибелі брата, чим завдано позивачу моральну шкоду.
Аргументи інших учасників справи
У запереченні на касаційну скаргу ПрАТ «ШУ «Покровське» зазначило, що судові рішення в частині вимог до ПрАТ «ШУ «Покровське» є обгрунтованими, оскільки відповідальність за порушення вимог законодавства про охорону праці несе роботодавець, тому, що на нього покладається обов`язок забезпечити працівникові належні та безпечні умови праці. 
Відповідно до акта про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, роботодавець не виконав обов`язок щодо забезпечення працівникові належних та безпечних умов праці, що стало причиною загибелі ОСОБА_2 . 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 13 червня 2017 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу до ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1», де працював гірником підземним третього розряду до дня смерті.
22 серпня 2017 року під час роботи на ПрАТ «ШУ «Покровське» з  ОСОБА_2 трапився нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, внаслідок якого він загинув. Зазначений факт підтверджений актом № 1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 08 листопада 2017 року та не оспорюється сторонами. 
Відповідно до висновків комісії, викладених у пункті 7 акта, причинами нещасного випадку стали: незадовільний технічний стан монорейкового шляху в районі ПК-130 допоміжного похилу блоку 10 ПАТ «ШУ «Покровське», обрив болта кріплення монорейкового шляху; знаходження у технічно несправному стані стрілочного переводу монорейкового шляху ПК-10; порушення технологічного процесу під час демонтажу стрілочного переводу на  ПК-130 похилого блоку 10;не проведенення відповідного інструктажа з охорони праці у четверту зміну виконавцями робіт та дотриманням відповідних технологічних регламентів; невиконання посадових обов`язків інженерно-технічними працівниками ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» і ПАТ «ШУ «Покровське» за безпечним виконанням робіт, що призвело до загибелі ОСОБА_2 .
Згідно з обставинами, за яких стався нещасний випадок, нагляд за безпечним виконанням робіт та організацією додержання технологічних регламентів при виконанні змінного завдання покладений на т.в.о. помічника начальника дільниці № 3 ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» Кордюкова М. М.
Факт смерті ОСОБА_2 підтверджений свідоцтвом про смерть.
Позивач ОСОБА_1 є рідним братом загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 та його загиблого брата ОСОБА_2 станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу.
У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року       №460-ІХ (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у березні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Судові рішення оскаржуються в частині відмови в позові до ПрАТ «ШУ «Покровське».
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Згідно з частинами першою, другою статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу.
Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю (частина друга статті 1168 ЦК України)
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачам моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивачі оцінюють заподіяну їм шкоду та з чого вони при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Суд першої інстанції, відмовивши в позові до ПАТ «ШУ «Покровське», з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_2 не перебував у трудових відносинах з ПАТ «ШУ «Покровське». Крім того, суди встановили, що згідно з обставинами, за яких стався нещасний випадок, нагляд за безпечним виконанням робіт та організацією додержання технологічних регламентів при виконанні змінного завдання покладений на т.в.о. помічника начальника дільниці № 3 ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» Кордюкова М. М. 
Суди дійшли висновку, що саме у період роботи у ПАТ «Шахтобудмонтажне управління № 1» ОСОБА_2 завдані ушкодження несумісні із життям, оскільки роботодавець не створив безпечні умови праці на підприємстві.
З урахуванням встановлених обставин справи суди дійшли обгрунтованого висновку, що відповідно до частини першої статті 1167, частини другої статті 1168 ЦК України шкода відшкодовується роботодавцем.
Висновки судів про те, що саме роботодавець має відшкодувати моральну шкоду відповідають нормам матеріального права, які регулюють правовідносини, які виникли з у зв`язку із смертю брата позивача.
Верховний Суд зазначає, що суд апеляційної інстанції не виклав мотивів щодо всіх доводів апеляційної скарги позивача, проте з урахуванням конкретних обставин справи виклав мотиви чому саме з ПАТ «Шахтобудмонтажне управління №1»  підлягає відшкодуванню моральна шкода.
Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги про те, що смерть брата позивача настала на підприємстві ПАТ «ШУ «Покровське», в акті форми Н-1 від 08 листопада 2017 року вказано, що факт спричинення травми, наслідком якої настала смерть, відбувався на шахті на дільниці № 3 ПАТ «ШУ «Покровське», яке мало забезпечити умови праці, не є підставою для відшкодування моральної шкоди і з ПАТ «ШУ «Покровське», з огляду на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Європейський Суд з прав людини вказував, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну  відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції,  юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що  випливає  зі  статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи  (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди із ухваленими у справі судовими рішеннями, а встановлення обставин справи і перевірка їх доказами не належить до компетенції суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 14 лютого 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
  С. О. Погрібний 
  В. В. Яремко