УХВАЛА
19 травня 2021 року  
Київ
справа №640/17086/20
адміністративне провадження №К/9901/17464/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В. Е.,
суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В., 
перевіривши касаційну скаргу Міністерства фінансів України 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року
у справі №640/17086/20 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної митної служби України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство фінансів України про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Державної митної служби України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача  - Міністерство фінансів України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати    Розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 року №450-р "Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної митної служби України";
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної митної служби України з 25.04.2020 року;
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної митної служби України з 25.04.2020 року;
- стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходячи з розміру його середньоденної (годинної) заробітної плати;
- звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу виходячи з розміру його середньоденної (годинної) заробітної плати.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у задоволенні позову - відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року  рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано    розпорядження Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 року №450-р "Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державної митної служби України".
Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державної митної служби України з 25 квітня 2020 року.
Стягнуто з Державної митної служби України на користь     ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 квітня 2020 року по 23 березня 2021 року в сумі 468925,20 грн (чотириста шістдесят вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять грн 20 коп.) з утриманням установлених    законом    податків, зборів та інших обов`язкових платежів.
Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Міністерством фінансів України подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року касаційну скаргу Міністерства фінансів України повернуто у зв`язку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
12 травня 2021 року Міністерством фінансів України повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
У тексті касаційної скарги міститься клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року, яке мотивоване тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції складена 25 березня 2021 року. Первісна касаційна скарга надійшла до суду 19 квітня 2021 року у межах строку подання касаційної скарги, але ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року повернута скаржнику у завязку із відсутністю підстав касаційного оскарження.
Відповідно до частини другої  статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених    частиною п`ятою    статті 333 цього Кодексу (частина 3 статті 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій скаржника щодо касаційного оскарження.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обгрунтування Міністерство фінансів України зазначає, відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 871 Закону України «Про державну службу», яка була чинною у період видання оскарженого розпорядження Кабінету Міністрів України.
Також, скаржник зазначає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, що призвело до неправильного вирішення справи по суті (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України). Однак, у разі, коли скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Оскільки скаржником не обгрунтовано належним чином дане посилання на пункт 1 частини 2 статті 353 КАС України, то суд відхиляє таке посилання. 
Проаналізувавши доводи касаційної скарги щодо підстав касаційного оскарження, визначених статтею 328 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, а саме - відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування статті 871 Закону України «Про державну службу», яка була чинною у період видання оскарженого розпорядження Кабінету Міністрів України.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити Міністерству фінансів України строк на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року. 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства фінансів України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2021 року у справі №640/17086/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                       Н. А. Данилевич

                                                                                                                   Н. В. Шевцова