ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/905/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  03 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого-судді          Парінова А.Б.,
суддів:                    Беспалова О.О., 
                                        Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяни Леонідівни на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа - АТ "Банк Форвард" про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяни Леонідівни, в якому просила суд: 
- визнати протиправними постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчих проваджень № АСВП: 63119817 від 23.09.2020 року, № АСВП: 63122313 від 23.09.2020 року, № АСВП: 63168094 від 30.09.2020 року;
- скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчих проваджень № АСВП: 63119817 від 23.09.2020 року, № АСВП: 63122313 від 23.09.2020 року, № АСВП: 63168094 від 30.09.2020 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідачем не додержано вимог ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", а тому без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи або знаходження його майна.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою та посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує зокрема тим, що позивач є власником рахунків відкритих в АТ "Банк Форвард", який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105. З огляду на зазначене, апелянт стверджує, що майно позивача, а саме грошові кошти на рахунках у банку, знаходиться в межах його виконавчого округу. 
З огляду на зазначене, відповідач вважає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а також не повне з`ясування обставин справи мало наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого, яке відповідно до положень ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.
Позивачем надано до суду заяву відповідно до змісту якої остання зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується та вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку у відповідності до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. За наведених обставин, позивач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та здійснити апеляційний розгляд справи без її участі.
Учасники судового процесу у судове засідання не з`явились та явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені. Позивач надала до суду заяву відповідно до якої просила суд здійснити апеляційний розгляд справи без її участі. Відповідач про причини неявки суду не повідомив та будь-яких заяв або клопотань до суду не надав.
За наведених обставин та керуючись положеннями ст. 313 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України вирішила розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №4073 щодо звернення  стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за кредитним договором                    № 200014266 від 12.05.2017, укладеним з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Банк Форвард» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105).
05.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №4112 щодо звернення  стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )  за кредитним договором № 200225600 від 25.10.2019, укладеним з ПАТ «Банк Форвард», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Банк Форвард»  (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105).
05.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №4177 щодо звернення  стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за кредитним договором №200199546 від 07.05.2019, укладеним з ПАТ«Банк Форвард», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Банк Форвард»  (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105).
Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяною Леонідівною на підставі виконавчих написів: № 4073 прийнято постанову від 23.09.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63119817; № 4112 прийнято постанову від 23.09.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63122313; № 4177 прийнято постанову від 30.09.2020  про відкриття виконавчого провадження № 63168094.
          Позивач, вважаючи неправомірним прийняття зазначених постанови, звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач з 01.11.2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаних обставин, судом першої інстанції встановлено відсутність законних підстав для прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи заборгованості, місце проживання якої є м. Черкаси. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
За правилами частини другої   статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Відповідно до   статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження»   (далі - Закон N 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим   Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 10 частини четвертої   статті 4 Закону N 1404-VIII   визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частиною першою   статті 5 Закону № 1404-VIII   визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим   Законом   випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються   Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає   Закон України від 02 червня 2016 року N 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»   (далі - Закон N 1403-VIII).
Відповідно до частини першої   статті 27 Закону N 1403-VIII   фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного   Законом України "Про виконавче провадження".
Згідно з частинами першою, другою   статті 25 Закону N 1403-VIII   виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до   Закону України "Про виконавче провадження"   знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Статтею 24   Закону N 1404-VIII   визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Відповідно до частини п`ятої, третьої, сьомої   статті 26 Закону N 1404-VIII   виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати   декларацію про доходи   та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Відповідно до   Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів",   Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, визначено окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до   Закону   підлягають примусовому виконанню, розроблено Інструкцію, яку затверджено   наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5.
Відповідно до пунктів 6, 7 Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом, зокрема, винесення постанов.
Постанова як окремий документ містить, зокрема, мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму   закону, на підставі якого винесено постанову.
Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).
У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться (яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.
Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.
Відповідно до вимог  статті 24 Закону N 1404-VIII  суд, при наданні правової оцінки постанові про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем, повинен встановити не лише місцезнаходження боржника, а й місцезнаходження його майна. 
Також колегія суддів наголошує, що в розумінні   глави 13 Цивільного кодексу України, враховуючи положення   статті 24 Закону N 1404-VIII, майном є саме грошові кошти, а не банківські рахунки.
Судом першої інстанцій встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця є місто Київ.
Разом з тим, як стверджує апелянт та не спростовано позивачем, надсилаючи приватному виконавцю виконавчого округу м. Київ Павелків Т.Л. заяви про примусове виконання рішення, стягувач АТ «Банк Форвард» просив відкрити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих написів за місцем знаходження майна боржника, вказавши, що у боржника у місті Києві наявне майно (грошові кошти) на рахунках відкритих в Акціонерному товаристві «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105. При цьому, в кожному випадку стягувачем до заяви про примусове виконання рішення було надано виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 відповідно до якого на рахунку боржника містяться грошові кошти у розмірі 0,30 грн.
З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень прийняті з дотриманням правил територіальної діяльності, а тому скасуванню із зазначених позивачем підстав не підлягають. 
Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ч. 1    ст. 317 КАС України    підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242-243, 272, 287, 308, 311-313, 317, 321-322, 328-329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
          Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяни Леонідівни задовольнити.
          Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями  328, 329 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      А.Б. Парінов

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан