ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року	Львів	Справа № 140/11660/20 пров. № А/857/1222/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Шевчук С.М.. Шинкар Т.І.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Волинської обласної прокуратури на окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року (постановлена головуючим-суддею Лозовським О.А. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної прокуратури, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора (за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Офісу Генерального прокурора) про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в :
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №13 від 09.06.2020 «Про неуспішне проходження прокурорами атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності на навички з використанням комп`ютерної техніки» щодо неї, визнати протиправним та скасувати наказ №298к від 27.07.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновити її на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення прокуратури Волинської області або іншій рівнозначній посаді, стягнути з прокуратури Волинської області середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 позов було задоволено повністю.
16.12.2020 позивач у порядку спеціальної процедури, що встановлена статтею 383 КАС України, звернулася із заявою, у якій просила постановити окрему ухвалу про визнання протиправним наказу керівника Волинської обласної прокуратури Тимчука В.В. №644-к від 11.12.20 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » в частині поновлення її на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області, а не у Волинській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області.
Заява мотивована тим, що на виконання рішення суду від 11.11.2020 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2020, керівником Волинської обласної прокуратури видано наказ №644-к від 11.12.20 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 », згідно якого її поновлено на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області 28.07.2020 зі збереженням усіх встановлених відсотків надбавок з урахуванням посадового окладу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Волинська обласна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального права просить її скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що після завершення процедури атестації та за умови її успішного проходження, у позивача виникне право на призначення у Волинську обласну прокуратуру. Наказом керівника обласної прокуратури №644-к від 11.12.2020 ОСОБА_1 поновлено у Волинській обласній прокуратурі на посаді, з якої її було звільнено. Ця посада в обласній прокуратурі є рівнозначною тій, з якої ОСОБА_1 було звільнено. На час видання обласною прокуратурою наказу № 644к від 11.12.2020, яким ОСОБА_2 поновлено на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області з 28.07.2020, у Волинській обласній прокуратурі не існувало вакантних посад, на які можна було б призначити ОСОБА_1 , оскільки на вакантні посади призначені працівники, які успішно пройшли атестацію. Враховуючи, що позивача звільнено саме з посади прокурора відділу прокуратури Волинської області, тому вона поновлена саме у прокуратурі Волинської області, оскільки процедура проходження атестації відносно неї не завершена.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, які свідчать про протиправність дій та рішення суб`єкта владних повноважень - відповідача, що призвело до порушення прав, свобод та інтересів особи-позивача.
Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановлені судовим рішенням.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Слід зазначити, що у ст. 383 КАС України правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Вказана правова позиція визначена в постанові Верховного Суду по справі №520/11829/17 від 27.11.2018.
Порядок виконання судових рішень, визначений КАС України та Законом України «Про виконавче провадження».
Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора та Волинської обласної прокуратури задоволено частково, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення з 28.07.2020 у Волинській обласній прокуратурі на посаді, рівнозначній посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області та прийнято постанову в цій частині, якою поновлено позивача на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області з 28.07.2020. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відтак, з урахуванням наведеного вище, відпали правові підстави для застосування положень ст.383 КАС України, оскільки згідно наказу № 644к від 11.12.2020, ОСОБА_1 було поновлено на посаді прокурора відділу підтримання обвинувачення в суді прокуратури Волинської області.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст. 383 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 383 КАС України, суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Волинської обласної прокуратури задовольнити повністю.
Окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2020 року по справі №140/11660/20 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку статті 383 КАС України.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. М. Шевчук 	
 	 	Т. І. Шинкар