Постанова
Іменем України 
 
09 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 477/98/20
провадження № 61-16969св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача -  ОСОБА_2 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Миколаївського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Локтіонової О. В.,        Колосовського С. Ю., Ямкової О. О., від 28 жовтня 2020 року.
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр Металург» (далі - ТОВ «СЦ «Металург»)  про визнання протиправним та скасування пунктів наказів, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 08 грудня 2008 року він працював на різних посадах у ТОВ «СЦ «Металург», останньою з яких є керівник групи проектування і будівництва департаменту реалізації проектів. 31 грудня 2019 року його трудові відносини із відповідачем було припинено у зв`язку з закінченням строку трудового договору. Вказував, що під час роботи відповідачем протиправно було прийнято щодо нього два накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності. 
15 листопада 2019 року ТОВ «СЦ «Металург» прийнято наказ № СЦМ-19-П785/01 про оголошення йому догани та невиплату премії за листопад     2019 року у зв`язку із порушенням порядку роботи із документами, які містять комерційну таємницю. ОСОБА_1 зазначав, що вищевказаний наказ прийнято без отримання від нього пояснень та з`ясування ситуації. Вказував, що ніякої комерційної інформації він не розголошував. Також позивачем зауважено, що оскаржуваний наказ у порушення частини другої статті 252 КЗпП України прийнято без надання попередньої згоди профспілкових органів.
Крім того, позивач вказував, що 27 грудня 2019 року відповідачем протиправно прийнято наказ № СЦМ-19П905/01 про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та не нарахування премії за грудень 2019 року і річної премії у зв`язку з порушенням посадових обов`язків. До дисциплінарної відповідальності його було притягнуто за пошкодження ТОВ «ОРГА» під час здійснення земляних робіт кабелю 10 кВ, внаслідок чого відбулась просадка напруги. ОСОБА_1 стверджував, що він не був куратором проекту, фактично руйнування кабелю було здійснено підрядною організацією, а не в результаті неналежного виконання та порушення ним посадових обов`язків, а тому вказане дисциплінарне стягнення на нього накладено безпідставно. Оскаржений наказ прийнято без надання попередньої згоди профспілкових органів, що передбачено частиною другою статті 252 КЗпП України.
Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати пункт 1 наказу від 15 листопада 2019 року № СЦМ-19-П785/01, а також пункт 1 наказу від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19П905/01. Зобов`язати ТОВ «СЦ «Металург» нарахувати та виплатити йому премію за листопад та грудень 2019 року та премію за підсумками           2019 року. Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області, у складі судді Козаченка Р. В., від 07 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу ТОВ «СЦ «Металург»       від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01 про оголошення ОСОБА_1 догани, невиплату йому премії за грудень та премії за підсумками 2019 року. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наказ від 15 листопада 2019 року № СЦМ-19-П785/01 прийнято з дотриманням норм трудового законодавства, а тому вимоги про визнання пункту 1 зазначеного наказу протиправним та його скасування є безпідставними. Проте, наказ                     від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01 є необґрунтованим в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки роботодавцем не доведена вина позивача.
Додатковим рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 липня 2020 року з ТОВ «СЦ «Металург» на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати у розмірі 2 965, 80 грн.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «СЦ «Металург» задоволено.
Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 липня 2020 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 
до ТОВ «СЦ «Металург» про визнання протиправним та скасування 
пункту 1 наказу від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01 та додаткове рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «СЦ «Металург» про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу  від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок районного суду про наявність підстав для визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01 є помилковим. Наявність вини позивача у вчиненому ним проступку підтверджена належними доказами, які доводять, що він не вчинив всіх необхідних дій при виконанні ним своїх обов`язків, які могли б унеможливити вчинення порушення.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
12 листопада 2020 року до Верховного Суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року і залишити 
в силі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області 
від 07 липня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 липня 2020 року.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19), постановах Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного суду                  від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17 (провадження                                № 61-38286св18), від 09 червня 2020 року у справі № 753/23269/17-ц (провадження № 61-3829св19), від 06 жовтня 2020 року у                            справі № 331/3561/18 (провадження № 61-11324св19), від 12 березня        2018 року у справі № 761/6874/17 (провадження № 61-1452св18),                        від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження                          № 61-19602св18), від 23 січня 2019 року у справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18), від 20 травня 2020 року у справі № 754/4355/17 (провадження № 61-47954св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Позивач стверджує, що в описовій частині наказу ТОВ «СЦ «Металург»             від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01 зазначено, що він не був куратором проекту, відповідальною особою, а це в свою чергу підтверджує, що він не може нести відповідальність за руйнування кабелю, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності. Дефекти та пошкодження кабелю, що виявленні під час розслідування, були спричиненні підрядною організацією ТОВ «ОРГА», земельні роботи виконанні за погодженням з відповідними службами замовника. Заявник стверджує, що він не надавав жодного дозволу ТОВ «ОРГА» на виконання земельних робіт, які призвели до пошкодження кабелю. Висновки апеляційного суду є суперечливими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. При вирішенні спору апеляційним судом неправильно застосовано положення статей 139, 147, 149 КЗпП України. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності вважає немотивованим. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У поданому відзиві на касаційну скаргу ТОВ «СЦ «Металург» посилається на те, що доводи касаційної скарги не спростовують правильного по суті висновку апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом апеляційної інстанції у повному обсязі оцінено докази, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
11 грудня 2006 року ОСОБА_1 був прийнятий до ТОВ «СЦ «Металург» на посаду інженера групи проектування департаменту будівництва дирекції з розвитку та будівництва.
Під час роботи ОСОБА_1 декілька разів переводився на різні посади. Останнє переведення було здійснено 29 грудня 2017 року на посаду керівника групи проектування та будівництва вказаного департаменту.
31 грудня 2019 року ОСОБА_1 звільнений з роботи на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строкового трудового договору.
У відповідності до наданої ТОВ «СЦ «Металург» інформації ОСОБА_1 перебував на обліку у профспілковій організації, однак членом виборних органів не був.
27 грудня 2019 року ТОВ «СЦ «Металург» видано наказ № СЦМ-19-П905/01 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення посадових обов`язків, оголошено догану, позбавлено премії за грудень та за підсумками року.
Вказане дисциплінарне стягнення накладено за вчинення ОСОБА_1 порушення посадових обов`язків, внаслідок чого було нанесено товариству значну шкоду, а саме: проведення виробничої наради з підрядником            ТОВ «ОРГА» і узгодження виконання шурфовки ділянки без наявності дозволу на виконання земляних робіт.
Зазначені дії позивача призвели до того, що 23 грудня 2019 року вказаний підрядник без отримання дозволу на виконання земляних робіт провів шурфовку ділянки вручну, а потім екскаватором, що призвело до пошкодження кабелю 10 кВ та зупинки технологічного обладнання                           з 15 год. 23 хв. до 17 год. 29 хв.
Внаслідок зазначеної події ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» було заподіяно збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 2 324 800 грн. Вартість робіт по ліквідації аварії становила 13 854, 58 грн.
24 грудня 2019 року ОСОБА_1 надано письмові пояснення, у яких зазначено, що 23 грудня 2019 року з підрядною організацією ТОВ «ОРГА» було проведено виїзну нараду, за результатами якої було погоджено виконання земляних робіт вручну після отримання дозволів на їх виконання. Однак, підрядна організація без отримання дозволів почала виконання земляних робіт, під час яких було пошкоджено кабель.
У листі ТОВ «ОРГА» від 27 грудня 2019 року зазначено, що 23 грудня          2019 року у генерального директора ТОВ «ОРГА» відбулася зустріч із ОСОБА_1 , під час якої було обговорено необхідність проведення робіт з пошуку захоронення залізобетонних конструкцій. ОСОБА_1 показав місце проведення робіт та надав усний дозвіл на їх проведення. На питання представника ТОВ «ОРГА» щодо наявності комунікацій            ОСОБА_1 було заявлено про їх відсутність, після чого представниками ТОВ «ОРГА» було прийнято рішення про проведення земляних робіт. 
У відповідності до розпорядження ТОВ «СЦ «Металург» від 03 вересня         2019 року № СЦМ-14-19-Р014, з метою здійснення контролю виконання робіт при реалізації проектів, ОСОБА_1 було призначено відповідальним куратором з реалізації проекту 12.70.17.002 «Модернізація ШП № 1 (технічне переоснащення існуючого вузла зневоднення й нейтралізації червоного шламу) зі створенням додаткових площ складування - карти С».
Розпорядженням ТОВ «СЦ «Металург» від 22 листопада 2019 року                              № СЦМ-14-19-РО23 у зв`язку з перерозподілом обов`язків внесено зміни до вищезазначеного наказу, згідно з якими замість ОСОБА_1 куратором проекту 12.70.17.002 «Модернізація ШП № 1» призначено ОСОБА_3 .
Положенням про групу проектування і будівництва департаменту реалізації проектів ТОВ «СЦ «Металург» від 02 січня 2019 року визначено, що загальне керівництво підрозділом здійснює керівник групи проектування і будівництва, який безпосередньо підпорядкований директору департаменту реалізації проектів. Зазначене положення є посадовою інструкцією для керівника вказаного підрозділу. Керівник групи проводить перемовини та приймає участь у нарадах, планує проведення робіт по напрямках, які доручені у відповідності з директивним графіком, надає робочі завдання підлеглим працівникам і контролює виконання цих завдань, здійснює взаємодію з керівниками підрозділів, служб, цехів, відділів підприємства, залучає їх до участі у вирішенні окремих питань. Серед іншого керівник групи притягується до відповідальності за невиконання, неналежне або несвоєчасне виконання посадових обов`язків, не виконання повноважень, визначених положенням.
Згідно з регламентом про заходи дисциплінарного стягнення і матеріального впливу за порушення трудової, виробничої дисципліни і вимог охорони праці у ТОВ «СЦ «Металург» від 20 листопада 2017 року за проступок у особливо важливій для підприємства сфері з прямою фінансовою шкодою і/або наслідками для життя/здоров`я працівників застосовується догана, позбавлення щомісячної премії 100 %, позбавлення премії за підсумками року 100 %.
 
Позиція Верховного Суду
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою                статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно зі статтею 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до частини першої статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
За правилами статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1)  догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у              статті 148 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як один із важливих елементів порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. 
Відповідно до статей 148, 151 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються.
Частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого  вони є.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у їх задоволенні, апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування пункту 1 наказу ТОВ «СЦ «Металург» від 27 грудня 2019 року № СЦМ-19-П905/01, на підставі якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани із позбавленням премії за грудень 2019 року, а також за підсумками року.
Дійшовши висновку щодо правомірності застосування роботодавцем дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що він займав посаду керівника групи проектування і будівництва департаменту реалізації проектів ТОВ «СЦ «Металург», однак у відповідності до розпорядженням ТОВ «СЦ «Металург» від 22 листопада 2019 року                              № СЦМ-14-19-РО23 не був куратором проекту 12.70.17.002 «Модернізація ШП № 1», без повідомлення відповідального куратора зазначеного проекту та його залучення до наради працівників, які володіли інформацією про наявні комунікації, погодив з підрядником проведення земляних робіт, в результаті яких було пошкоджено кабель та завдано майнової шкоди замовнику робіт (послуг).
Надавши оцінку змісту посадових обов`язків ОСОБА_1 , а також його діям під час прийняття відповідного рішення про надання дозволу підряднику на проведення земляних робіт, в результаті яких було пошкоджено кабель та заподіяно збитки замовнику послуг, а також положенням регламенту про заходи дисциплінарного стягнення                                ТОВ «СЦ «Металург» від 20 листопада 2017 року, апеляційний суд дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для застосування роботодавцем відносно ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.
Судом апеляційної інстанції встановлено вину позивача у вчиненому ним проступку, яка підтверджена належними доказами, які зокрема свідчать про те, що саме його дії разом із діями підрядної організації призвели до зупинки технологічного обладнання й завдання шкоди.
Суд апеляційної інстанції, повно і всебічно дослідив наявні у справі докази та дав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують висновків апеляційного суду по суті спору та значною мірою зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
Висновки апеляційного суду, із урахуванням обставин цієї справи, не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, а також висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного суду, висловленим у вищевказаних постановах, на які посилався заявник у касаційній скарзі.
Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції. Апеляційнимсудом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 89 ЦПК України).
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування правильного по суті судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Постанову Миколаївського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року  залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	Є. В. Синельников   	
 	О. В. Білоконь   	
 	В. В. Шипович