ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 р. 	Справа № 480/2837/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, по справі № 480/2837/19
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління ДФС у Сумській області                       
про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ ДФС у Сумській області від 11.07.2019 № 219-0 про відсторонення ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління ГУ ДФС у Сумській області від роботи без збереження заробітної плати. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ч.3 ст.161 КАС України, а саме: несплати судового збору у сумі 768,40 грн. Запропоновано усунути недоліки позовної заяви - надати докази сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 768,40 грн. При цьому, судом було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання даного позову у зв`язку з ненаданням позивачем відповідних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища.
Вказана копія ухвали була направлена позивачу та отримана ним 27.07.2019.
01.08.2019 позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, продовжено строк для усунення недоліків на п`ять днів з моменту отримання копії ухвали.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу - повернуто позивачу, оскільки недоліки позивачем не було усунуто.
Позивач не погодився з таким рішенням суду та подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27.08.2019р.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 по справі №480/2837/19 - скасовано. Зокрема, судом апеляційної інстанції було враховано, що позивачу було направлено кореспонденцію (ухвалу суду від 01.08.2019р.) з відміткою на конверті "судова повістка" і в такому випадку строк зберігання конверту у поштовому відділенні становить п"ять днів. Натомість, апеляційний суд наголошував, що фактично направлено було судове рішення і відмітку на конверті "судова повістка" було проставлено судом безпідставно. Оскільки ОСОБА_1 було направлено судове рішення (ухвалу суду від 01.08.2019р. про продовження строку залишення позову без розгляду), тому таке поштове відправлення мало зберігатися протягом місяця.
У зв`язку з викладеними обставинами судом апеляційної інстанції справу №480/2837/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу було направлено до Сумського адміністративного суду для продовження її розгляду.
Ухвалою суду від 25.03.2020 прийнято до провадження судді Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М. справу №480/2837/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу. При цьому, даною  ухвалою позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ч.3 ст.161 КАС України, а саме: несплата судового збору у сумі 768,40 грн. Позивачу запропоновано або надати докази сплати судового збору у сумі 768,40 грн. за одну вимогу немайнового характеру, або надати докази неможливості сплати судового збору - докази скрутного матеріального становища (довідка про сукупний дохід (заробітна плата, стипендія, пенсія, інші доходи) за попередній календарний рік, що передував зверненню до суду,  а також інші докази, які позивач вважатиме за необхідне надати. Разом з тим, надано семиденний строк для усунення недоліків, з дня отримання копії ухвали.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року позовну заяву  повернуто позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Позивач, не погодившись із ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою направити справу до Сумського окружного адміністративного суду для продовження її розгляду по суті.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено, що копію ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року про повернення позовної заяви не отримував. Вважає, що у відповідності до ч. 7 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції не має права повторно повертати позовну заяву. Вказує, що суд першої інстанції порушив норми міжнародного та національно законодавства.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність доводів позивача та просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2021 року №480/2837/19 залишити без змін.
На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Положеннями статей 160 та 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.
Так, відповідно до ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Частинами 1, 2 статті 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Тобто, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Однак апеляційний суд зазначає, що питання про повернення позовної заяви вже було розглянуто постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року було скасовано та  направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.7 ст.169 КАС України, ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Згідно ч.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, Серія A № 18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. рішення у справі Guйrin v. France від 29 липня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-V, p. 1867, § 37).
Тобто, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom», заява № 8225/78, пункт 96 рішення у справі «Krombach v. France», заява № 29731 /96).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Perez de Rada Cavanilles v. Spain", заява № 28090/95).
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить висновку що суд першої інстанції після скасування ухвали про повернення адміністративного позову повинен був розглянути питання щодо відкриття провадження у справі, а не надання строку для усунення недоліків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року по справі №808/6650/14.
За таких обставин апеляційний суд доходить до висновку, що суд першої інстанції, повертаючи позивачеві позовну заяву, порушив норми процесуального права.
За змістом ч.11 ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, вказане призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження. 
Керуючись ст. ст.  243, 250, 312, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу  Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 по справі № 480/2837/19 - скасувати. 
Справу № 480/2837/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу направити до Сумського окружного адміністративного суду для продовження її розгляду (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження). 
Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	З.О. Кононенко    Я.М. Макаренко