ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/6064/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну  скаргу   Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від  27 жовтня 2020 року (головуючий суддя: Калашник Ю.В.) по адміністративній справі №  280/6064/20,  розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження
за адміністративним позовом  Головного управління ДПС у Запорізькій області  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна»  про накладення арешту на кошти, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі ГУ  ДПС у Запорізькій області) 03.09.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Владар Україна» (далі  ТОВ «Владар Україна») про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку  платника податків, в межах суми податкового боргу в загальній сумі 168696,34 грн., з посиланням на наявність узгодженого непогашеного податкового боргу у загальній сумі 168696,34 грн.
Відзив  на позов від позивача не надійшов.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від  27 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій   просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги з підстав порушення судом норм матеріального права.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає рішення Запорізького окружного адміністративного суду від  27 жовтня 2020 року  законним та обґрунтованим з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що у ТОВ «Владар Україна» згідно із інтегрованою карткою платника податків наявна заборгованість у загальному розмірі 168696,34 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 23825,22 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 144871,12 грн.
З метою забезпечення виконання відповідачем грошових зобов`язань перед бюджетом та погашення ним податкового боргу, позивач звернувся до суду на виконання повноважень, покладених на нього пп.20.1.33  п.20.1  ст.20 ПК України, та просить накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банку.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені  ст. 94 ПК України.
Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в п. 94.1  ст. 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Відповідно до пп.94.1,  94.2  ст. 94 ПК України  адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього  Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу 2 пп. 94.6.2  п. 94.6  ст. 94 ПК України  здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Відповідно до положень пп.  20.1.33  п.  20.1  ст.  20 ПК України   встановлені такі правові підстави для звернення податкового органу до суду:
1) наявність податкового боргу, якщо у такого платника податків відсутнє майно;
2) наявність податкового боргу та/або балансова вартість майна платника податків є меншою ніж сума податкового боргу;
3) наявність податкового боргу та/або майно платника податків не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Отже,  ПК України  визначені вичерпні правові підстави для звернення податкового органу до суду з заявою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків. Реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених п. 94.2  ст. 94 ПК України.
Наведені законодавчі норми встановлюють право контролюючого органу на звернення до суду з позовними вимогами про накладення арешту на кошти платника, і підстави для реалізації такого повноваження.
Так, підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності   платника податків, що знаходяться в банку, є сукупність таких обставин, як наявність у платника податкового боргу та відсутність (недостатність) у платника майна, достатнього для погашення такого боргу.
Відтак, саме за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, згідно положенням пп. 20.1.33 п. 20.1. ст. 20 ПК України  контролюючому органу надається право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків. Проте реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених п. 94.2  ст. 94 ПК України.
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 по справі № 820/5660/16, що враховано судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5  ст. 242 КАС України.
Матеріали справи свідчать, що звертаючись до суду з позовом, податковим органом не надано доказів відсутності у відповідача майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, а тому суд правомірно відмовив позивачу в задоволенні позову.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають зазначення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України , суд,-    
                                              
ПОСТАНОВИВ:
         
Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Запорізькій області    - залишити без задоволення.
Рішення      Запорізького окружного адміністративного суду від  27 жовтня 2020 року   по адміністративній справі №  280/6064/20    - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили 6 квітня  2021 року, та не підлягає   оскарженню в касаційному порядку  згідно  п.5 ст.328 КАС України.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай