КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  755/20807/19                                                                          Головуючий у І-й інстанції - Катющенко В.П.
апеляційне провадження № 22-ц/824/3563/2021                              Доповідач Заришняк Г.М

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
при секретарі -  Діденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
                                                          В С Т А Н О В И В :
 
 В грудні 2019 року  АТ КБ «ПриватБанк» звернулося   в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості  за кредитним договором.
В обґрунтуванні позову Товариство вказувало, що ОСОБА_1 звернулася до
Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 25.10.2010 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 1 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі,  надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка  станом на 30.10.2019 року має заборгованість у розмірі 18 433,46 грн., з яких: 1 400 грн. - заборгованість за кредитом; 13 939,49 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 740 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 853,97 грн. - штраф (процентна складова).  
Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити  позов.
 Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено.
В апеляційній скарзі Крилова О.Л., діюча в інтересах АТ КБ  «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм  матеріального  та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.
Судові витрати покласти на відповідача.
Відповідачка правом подачі відзиву не скористалась. 
В судовому  засіданні суду  апеляційної інстанції  представник позивача підтримав  подану апеляційну скаргу з підстав та доводів? викладених в ній.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд апеляційної інстанції не повідомила. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив  із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду,оскільки він суперечить  зібраним у справі доказам, яким суд не дав належної оцінки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1  статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до  частин 1 та 2  статті 207 ЦК України  правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно  ч. 1 ст.  1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом   ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України  визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_1 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 25.10.2010 року, згідно якої отримала кредит  на картковий рахунок у розмірі 1 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту. 
Позивач зазначає, що  відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між банком та нею  Договір приєднання у розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України. В заяві ОСОБА_1 зазначено,  що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку, і вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.    
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 підписала  Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо:  розміру базової процентної ставки - 2,5% в місяць, яка нараховується  на залишок не простроченої заборгованості з розрахунку 360 днів у році,  розмір щомісячних платежів - 7%, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним,  процентна ставка  на суму  несанкційонованого перевищення кредитного ліміту встановлена в розмірі 3,75%, розміру та порядку нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = (пеня1)+ (пеня2)= (базова відсоткова ставка за договором) /30 -нараховується за кожний день прострочки кредиту, (пеня 2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.; розмір штрафів  при порушенні строків по будь-якому із платежів більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії (а.с. 11). Дана обставина відповідачкою не спростована
З матеріалів справи слідує, що Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах кредитного ліміту.
  Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитом видно, що  остання отримала  кредитні кошти, користувалась  ними, однак  несвоєчасно виконувала свої зобов`язання щодо їх повернення, що й призвело до утворення заборгованості.                                                    
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 30.10.2019 року відповідачка має заборгованість у розмірі 18 433,46 грн, з яких: 1 400 грн - заборгованість за кредитом; 13 939,49 - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1 740 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина); 853,97 грн - штраф (процентна складова).  
Згідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).                                                                                                                                                                                                                            
За змістом ч.1 с. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.    
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України  позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.  
Законодавцем визначена  загальна позовна давність, яка  встановлюється тривалістю у три роки (ст. 256 ЦК України), та спеціальна позовна даність, яка для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ст. 258 ЦК України).                                                                                                                              
Так, ч.2  ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).            
З матеріалів справи слідує, що  Банк звернувся  з даним позовом  до  відповідачки  в 21 грудня 2019 року.  З позовної заяви вбачається, що Банк просить стягнути заборгованість за пенею з 01 червня 2011 року по 30 жовтня 2019 року.
Враховую вказані норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність  стягнення суми пені з відповідачки за  період  з 21 грудня 2018 року по 30 жовтня  2019 року в сумі 350 грн., тобто в межах річного строку.    
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про те, що  в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору, саме на тих умовах які заявлені позивачем, в зв`язку з чим рішення суду   підлягає скасуванню з постановленням нового  рішення про часткове задоволення позову, про стягнення з відповідачки  ОСОБА_1 на користь Банку  заборгованості за кредитним  договором б/н від 25 жовтня 2010 року  в загальному розмірі 17 043 грн. 46 коп.,  яка складається з: 1400 грн. - заборгованості за кредитом; 13939 грн.49 коп.- заборгованості  по  відсоткам за користуванням кредитом; 350 грн. - заборгованості за пенею, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 853 грн. 97 коп.  штрафу (процентна складова).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з   ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає додатково стягненню 1776 грн. 16 коп. судового збору.
Щодо висновку суду першої інстанції про неприйняття доказів  на обґрунтування  позовних вимог:  виписки по картковому рахунку, довідки про  зміну умов  кредитування, довідки про  видані картки, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, внутрішньобанківського наказу про затвердження  Умов та Правил надання банківських послуг, поданих  Банком лише  26 травня 2020 року, тобто  в супереч вимогам ч.ч.1,2 ст. 83 ЦПК України,  колегія суддів зазначає, що  позивачем при зверненні  до суду з даним позовом були надані певні докази на  підтвердження  позовних вимог, а саме:  розрахунок заборгованості, анкета-заява,  довідка про умови кредитування. Вказані докази  стороною відповідача не спростовані.
Керуючись   ст.ст.367, 374,376, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
П О С Т А Н О В  И В :
Апеляційну Крилової Олени Леонідівни, діючої в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити частково.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року  скасувати та постановити  нове рішення, яким позов  - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь  Акціонерного товариства  Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1-д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість  за кредитним договором б/н від 25 жовтня 2010 року в загальному розмірі 17 043 грн. 46 коп., яка складається з: 1400 грн. - заборгованості за кредитом; 13939 грн.49 коп.- заборгованості  по  відсоткам за користуванням кредитом; 350 грн. - заборгованості за пенею, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 853 грн. 97 коп.  штрафу (процентна складова).
Стягнути з ОСОБА_1   на користь  Акціонерного товариства  Комерційний банк «ПриватБанк» судовий  збір в сумі 1776 грн.16 коп. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і  в касаційному порядку  оскарженню не підлягає.
    Повний текст постанови виготовлений  16 квітня 2021 року.
  Головуючий 
  Судді: