ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 199/702/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
         за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року (суддя Серьогіна О.В.) у справі №199/702/21 за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                      в с т а н о в и В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 рішення Верховного суду України від 25.06.2020 року за №199/8857/16-а;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , а також стягнути на користь ОСОБА_1 різницю в виплатах (згідно розрахунків по таблиці №1) в розмірі 20283,45 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суму заборгованості за минулий час згідно індексу інфляції та розрахунків ОСОБА_1 , приведених в таблиці №2 в розмірі 184516,16 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області різницю в виплатах від червня 2016 року на користь ОСОБА_1 в розмірі 3664,76 грн.;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі: 58 х 2250 = 130500 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що орган ПФУ неправильно (незаконно) призначив та здійснив перерахунок пенсії позивачу починаючи з 11.04.2011 року на підставі судового рішення у справі №199/8857/16-а в частині здійсненого розрахунку заробітку для обчислення пенсії, що призвело до значного зменшення розміру пенсії. Також, позивач вказував, що згідно відповіді органу ПФУ у червні 2016 року йому було виплачено 4506,42 грн., однак фактичний розмір виплати становить 841,66 грн. Позивач вважав, що має право на перерахунок пенсії, з одночасним стягненням з органу ПФУ на його користь різниці у виплатах (згідно зроблених позивачем розрахунків), стягнення з органу ПФУ суми заборгованості за минулий час згідно індексу інфляції (згідно зроблених позивачем розрахунків), стягнення з органу ПФУ різниці у виплатах від червня 2016 року та відшкодування моральної шкоди.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 
ст.170 КАС України.
Ухвала суду мотивована тим, що в межах справи №199/8857/16-а, судове рішення у якій набрало законної сили, вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що і в даній справі.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції зобов`язати Дніпропетровський окружний адміністративний суд відкрити провадження у справі та надати позивачу можливість розглянути даний позов по суті справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в межах справи №199/8857/16-а вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, як і у справі, що розглядається. Зазначає, що у цих двох справах позови мають суттєво різні предмети і підстави. Так, заявлений позов у справі № №199/8857/16-а стосувався незаконної відмови органу ПФУ призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, а позов у справі, що розглядається, стосується неправомірного нарахування та перерахунку органом ПФУ пенсії позивача починаючи з 11.04.2011 року, а також виплати у червні 2016 року пенсії у неповному обсязі.  
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до пункту 2 частини першої   статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України   суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалено за результатами розгляду тотожного позову тому, що поданий до суду, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої   статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України   є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
З матеріалів справи встановлено, що у справі №199/8857/16-а ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, розмір пенсії визначити на підставі довідки про його заробітну плату, виданої Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 «Металургмонтаж».
Судове рішення у справі № 199/8857/16-а набрало законної сили 25.06.2020 року.
У цій справі ОСОБА_1 заявив позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (яке є правонаступником Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську) про зобов`язання відповідача повернути позивачу рішення Верховного суду України від 25.06.2020 року за №199/8857/16-а; зобов`язання відповідача перерахувати пенсію позивачу, а також стягнути на його користь різницю в виплатах (згідно розрахунків по таблиці №1) в розмірі 20283,45 грн.; стягнення з відповідача суми заборгованості за минулий час згідно індексу інфляції та розрахунків позивача, приведених в таблиці №2 в розмірі 184516,16 грн.; стягнення з відповідача різниці в виплатах від червня 2016 року на користь позивача в розмірі 3664,76 грн.; стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі: 58 х 2250 = 130500 грн.
Слід зазначити, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 826/3678/16.
Водночас Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
На переконання суду апеляційної інстанції, лише сторони у цій справі та у справі №199/8857/16-а є однаковими. Натомість, предмет та підстави позовів в обох справах відмінними.
Так, предметом позову у справі №199/8857/16-а є призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Предметом же позову у розглядуваній справі є перерахунок вже призначеної пенсії та стягнення різниці у виплатах з урахуванням індексу інфляції, стягнення недоплаченої у червні 2016 року суми пенсії та відшкодування моральної шкоди.  
Що стосується підстави позовів у цій справі та у справі № 199/8857/16-а, то суд апеляційної зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що підставою позову у справі № 199/8857/16-а була незаконна, на думку позивача, відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.
За наслідками розгляду цієї справи, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2017 року позов задоволено, визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно довідки про заробітну плату, видану Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 “Металургмонтаж”, починаючи призначення з 05.06.2016р.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року  постанову першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 25.06.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 року скасовано, постанову Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року змінено в частині мотивів задоволення позову та замінено в абзаці третьому резолютивної частини постанови слова і цифри: “з 05.06.2016 року” на слова і цифри: “з 11.04.2011 року”, в решті постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2017 року залишено без змін.
Отже, судовим рішення у справі № 199/8857/16-а зобов`язано орган ПФУ здійснити призначення позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 згідно довідки про заробітну плату, видану Дніпропетровським спеціалізованим управлінням №202 “Металургмонтаж”, починаючи призначення з 11.04.2011 року.
У справі, що розглядається звернення позивача до суду обумовлено неправомірним, на думку позивача, здійсненням органом ПФУ, на виконання судового рішення у справі №199/8857/16-а, нарахування та перерахунку пенсії позивача починаючи з 11.04.2011 року (в частині здійсненого розрахунку заробітку для обчислення пенсії), а також виплати у червні 2016 року пенсії у неповному обсязі. 
Таким чином, обставини, що слугували підставою звернення із позовом до суду у цій справі №199/702/21 та у справі № 199/8857/16-а виникли у різний проміжок часу та виникли за різних умов.  
Крім цього, у межах цієї справи позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з органу ПФУ заборгованості з урахуванням індексу інфляції. У свою чергу, питання щодо виплати пенсії за минулий час з урахуванням інфляційних втрат у межах справи №199/8857/16-а не вирішувалося.
Також у межах цієї справи позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди і вказані вимоги також не були предметом розгляду у справі №199/8857/16-а.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що предмет та підстави позовів у цій справі №199/702/21 та у справі № 199/8857/16-а  не співпадають і є різними, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої   статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України   є необгрунтованими.
З цих підстав суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції неможливо визнати законною та обґрунтованою як того вимагає ст..249 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справу направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

    ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №199/702/21 – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Вступну та резолютивну частину проголошено 08.06.2021р.
Повний текст судового рішення складено 09.06.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк